Imellän Fort Anne och Fort St. Fredric. 179 



trampade vägar frän an up at landet, som sades vara 

 gjorde dels af Bäfrar, dels af andra djur, som komma dit 

 ned at dricka. När vi färdats ungefär en half Svensk 

 mii, kommo vi til et ställe, där eld ännu lag och brann, 

 ocli där vi af det nedtrampade gräset kunde finna, at 

 folk förleden natt legat. Vi kande da ingen ting mindre 

 tro, än at döden den natten värit oss sä närä, som vi i 

 dag fingo veta. Här och där lägo ännu uti F^lfven fullt 

 med nedfallna trän, som nog hindrade oss, utom ätskilliga 

 Bäfverdammar. 



Mot aftonen räkade vi 6 Fransoser, nämligen en 

 Sergeant och 5 gemena, hvilka voro sände af Commen- 

 danten i Fort St. Fredric, at beledsaga 3 Ängelsmän til 

 Saratoga, samt at i ali händelse försvara dem för 6 stycken 

 Franska Indianer, hviJka voro utgängne, at söka hämna 

 sig pä de Ängelska för det, at en af dessa Indianers 

 broder i sista kriget blifvit af de Ängelska ihjälskuten, 

 just da han skulle anfalla dem. Friden var väl redan 

 sluten; men som den ej var ännn utropad i Canada, tyckte 

 desse Indianer, at de med alt fog kunde göra detta. De 

 stulo sig därföre, tvärt emot Gouverneurens befallning i 

 Montreal, bärt, och togo vägen til de Ängelska Colonier-. 

 Vi rönte, i anseende til dessa efter blod törstande Bar- 

 barer, den goda GUDens synnerliga värd om oss. Vi sägo 

 hela denna dagen, at gräset vid sidan af än var nedtram- 

 padt, samt at folk nyligen gätt där f ram; men vi märkte 

 ingen fara; emedan vi trodde at alt var fridsamt. Vi 

 fin|go sedän veta, at desse Indianer, som trampat ned p. 280 

 gräset, hade förleden natt haft sit hviloställe, där vi nu 

 om morgonen funno bränderna ännu brinna: at den ordi- 

 naire vägen de bordt taga, hade värit just förbi Fort 

 Anne, där vi lägo; men at de, til at göra vägen kärtare, 

 tagit af mera til Öster genora en ovägad mark. Hade 

 desse gätt den eljest altid vanliga vägen genom Fort 

 Anne, sä hade de ofelbart rakat pä oss, och som de da 

 tagit oss alla för Ängelsmän, efter hvilkas blod de tör- 

 stade, sä hade de lätteligen kunnat stjäla sig pä oss, och 

 skjuta oss allesammans ned, och sälunda siippa det besvär, 



