180 Imellän Fort Anne och Fort St. Fredric. 



at gä längre til at söka hämd. Vi blefvo tämmeligen 

 rörde, när vi af dessa Fransoser fingo veta, huru närä vi 

 alle i dag varit döden. Här blefvo vi nu qvar öfver 

 natten, och eliuru Fransoserne trägit radde mig, at ej 

 väga mig allena med minä Ängelsmän längre fram, utau 

 göra dem följe til första Ängelska nybygge, och sedän 

 tilbaka til Fort St. Fredric, beslöt jag dock, at under 



HERrans vidare beskydd fortsätta min resa den följande 

 dagen. 



Villa Dufvor, dem jag förut omtalt p. 39, och hvilka 

 ibland om Vintrarna komma i sa obeskrifvelig myckenhet 

 ned til de södra Ängelska Colomer, utan at mästa delen 

 af invänarena där veta hvadan de komma, syntes i dag 

 i otroligt Stora hopar flyga i dessa villa ödemarker. Här 

 hade de i träden sinä bon, och höllo et susande och 

 hvinande mäst hela natten, där de suto i träden. Fran- 

 soserne sköto en hop af dem, och medelade oss äfven 

 nägra. När vi öpnade dem, funno vi frön af Alm i myc- 

 p. 2:31 kenhet uti deras | kräfva. Vi se här den allvisa Skaparens 

 försorg: den rödblommiga Lönnen, som här ymnogt växte 

 fick sinä fVön mogna uti Maji Mänad, som dä i ganska 

 stor myckenhet nedfalla. Desse tjena til föda och uppe- 

 hälle vid samnia tid för berörde foglar. Där-pa mogna frön 

 af Almen, som dä blir deras mat til dess andra frön blifva 

 tjenlige til deras spis. Deras kött är det välsmakeligaste 

 som kan gifvas af fogelkött. 



Träden hördes braka och falla omkuU mäst hvar 

 afton och hvar natt, dä vi lägo här i villa skogen, fast 

 det ofta var det alralugnaste väder, sä at ej en fjäder 

 kunde röras. Hvad orsaken härtil kan vara, vet jag ej. 

 Mon daggen eller annat om natten gör jorden mera lös 

 omkring trärötterna, eller af nägon händelse faller för 

 mycket pa qvistarna at den ena sidan pä trädet? Mon 

 näst förr omtalte villa Dufvor om natten sä lastat sig pä 

 nägot trä, at det däraf stulpit omkull? eller mon trädet 

 tid efter annan börjar mer och mer luta och vika frän sit 

 centrum gravitatis, at tyngden dä blir större för rötterna, 

 at bära eller halla mot, samt at det just denna timan och 



