192 Fort St. Frederic. 



Kalk-stenen liär finnes; spisen var ock til mästa delen 

 byggd af samma svarta Kalksten, enclast at mäst omkring 

 eldstaden voro utsökte grä stenar, uti hvilka quartz gjorde 

 det mästa. Desse spisar voro byggde pa samma sätt, som 

 hos oss i Sverige brukas hos bönderna i deras främmande- 

 eller gäststugor. Somligstäds voro äfven de stenar, som 

 stodo närmast eld-staden, af den svarta kalkstenen; men 

 de sades ej taga nagon skada af elden, när endast desse 

 för starkaste hettan satte stenar voro bra store. Spjäll 

 brukades här aldrig; och de hade ej ännu hunnit förskaffa 

 sig glas 1 fönstren. 



Gärdes-gärdarne voro aldeles lilia med vara mäst 

 vanliga i Sverige, endast, at här var längre imellän stafver- 

 paren, til 2, 272 a 8 famnar. Til stafver-band brukades 

 Hickery, med hvilken de gjorde endast en cirkel, och 

 knöto den sä til. 



Den 8 Juhi. 



Galium (tinctorium) foliis linearibus, caulinis senis, 

 ramorum quaternis; caule flaccido, pedunculis fubbifloris, 

 fructibus glabris, Linn. Sp. pl. 106, kallades öfver hela 

 Canada af Fransoserna Tisavojaune-rouge, och växte här 

 i myckenhet i skogarna, älskade en skön svart-mylla, 

 och nastan litet däfvig. Med dennes rötter sätta Villarne 

 p. 247 den ganska sköna röda färgen pä Ame | ricanska Igelkott 

 taggarna, dem de infläta pä hvarjehanda deras arbeten 

 hvilken färg svärligen af Soi, vatten eller luft kan ändras. 

 Franska qvinfolken i Canada skola ock färga sinä kläder 

 röda med dessa rötter, som äro smä, som pä Galium luteum. 



Hästarne pä denna orten gä ute hela vintern, och 

 söka sin föda i skogarna, närä sig af de torra örter där 

 i myckenhet stä qvare. De sades ändock vara smällfeta 

 om Vären. 



Den 9 Julii. 



Et Benrangel efter en Hvalfisk hade blifvit funnit 

 nastan helt och hallit nägra Franska mii frän Quebec och 



