Fort St. Frederic. 193 



en Fransk mii frän St. Laurence-flod, dit intet flytande 

 vatten denna tiden kommer. Detta Sceleton har värit 

 ganska stort. Commendeuren sade sig talt med flera, 

 som sedt detta. 



Den 10 Julli. 



Bätarne, som här brukades, voro af 3me slag: 1. 

 Näfver-bätar, som voro gjorde mäst af bara näfver, dock 

 at vrängerna voro af trä. Desse skola längre fram be- 

 skrifvas. 2. Canoer, som voro utholkade ur et trä: desse 

 äro förut beskrefne i denna Tome p. 169. Här gjordes 

 de samma af den hvita Tallen, bäde större, och mindre. 

 De brukade ej at ro nägon af dessa förenämde, pä sätt 

 som vi ro vara Bätar, nämligen at sitta och vända r\'ggen 

 mot framstammen samt draga ären til sig, utan de liade 

 här en stackot ära eller spade, med hvilken de padlade 

 (som Ängelsmännerne säga) sig fram pä sätt, som det 

 sker I hos oss, da en ser nägon Skäl och vii sakta stjäla 

 sig pä honom. Ansigtet vändes säledes mot framstammen, 

 och karien har endast en ära, den han häller uti med 

 bägge händerna; men han kan pä längt när ej bruka vid 

 roendet den stjrka, som dä en ror pä värt sätt; ty jag 

 tror, at en kari pä värt sätt kan mäst ro sä fort allena, 

 som 2:ne med padlande. 3. Det 3:dje slags Bätar de här 

 bruka, äro Battoes eller Battues, dem jag beskrifvit f orat 

 p. 169. Desse äro här altid stora, och betjäna de sig af 

 dem, dä de hafva mycket at föra. Botten, som altid är 

 horizontel och platt, är af Ek, antingen röd eller hälst 

 hvit, at den mä desto bättre stä emot, da han stöter emot 

 stenar eller annat. Vid sidorna äro bräder af den hvita 

 Furun. De taga ej Ek til sidor, emedan Battoen da 

 skulle blifva för tung. 



Tjära och Beck göres tilräckeligen här i landet. 



Soldaterne ätnöto här en och annan förmon, som 

 detta slags folk annars just ej pä alla orter i verlden 

 kunna fägna sig af. De som lägo här i Guarnison, hade 

 fätt af deras Konung et tämmelig tilräckhgt underhäll. 



13 



248 



