194 Fort St. Frederic. 



Dem tildeltes dageligen IV2 livre Hvetebröd pä person, 

 sä at de hade snarare mera bröd, än de orkade äta. Lika- 

 ledes beslods dem tilräckeligen Ärter, Fläsk, torrt eller 

 insaltadt Kött. Da och da slagtades nägon Oxe eller 

 annat kreatur, hvaraf det färska köttet deltes imellän 

 Soldaterna. Alla Officerare hade Kor, som Konungen 

 bestod dem, hvaraf de nastan hade mera Mjölk, än de 



p. 249 behöfde. Hvardera af de gemena Soldater hade här | 

 sin lilla Trägärds-täppa utan för Fästningen, den han 

 hade frihet at sköta, och däruti plantera hvad han ville. 

 Somlige hade gjordt sig smä Lusthus i sinä täppor. Desse 

 smä Kryddgärdar voro fuUplanterade med allahanda slags 

 Köks-Kryddgärds frukter. Commendeuren sade, at denna 

 seden med sädana smä Kryddgärds-täppor för Soldaterna 

 är brukelig allestäds vid Franska Fästningar här i landet, 

 där iugen stor Stad ligger när, hvarifran de kunna hafva 

 grönt. I fridstider hade de sä godt som intet besvär vid 

 Fästningen med vakthällande, och som sjön härvid var 

 full med Fisk, och skogen fuU med djur och fogiar, sä 

 kunde den, som ville vara flitig, tämmeligen väl föda sig 

 här, ja, i mat lefva pa Herra-vis. Hvar Soldat sades fä 

 hvartannat är en ny Räck; men ärligen en väst, en myssa, 

 en hatt, et par byxor, en halsduk, 2 par strumpor, och 

 tu par skor, samt om Vintern tilräckeligen ved. I pen- 

 ningar hade hvar Soldat dessutom 5 Sois om dagen; men 

 om de kommo at arbeta nägot i Konungens arbete, be- 

 taltes dem altid särskildt därföre, och dä hade en Soldat 

 80 Sois om dagen. Det var därföre ej at förundra sig 

 öfver, at Manskapet här säg ut friskt, fett och frodigt, 

 lefvande och lustigt. Dä nägon af Soldaterna blir sjuk, 

 föres han i sjukhuset, eller det sä kallade Hospitalet, där 

 han har Sängkläder, Mat, Läkedom, skötsel och uppass- 

 ning för intet, hvilket alt Konungen dem bestär. När 

 nägon af dem begärte permission, at gä nagorstäds för 

 en eller flera dagar, fingo de väl tilständ därtil, om sä 

 kunde tillätas, och nöto likafuUt pä samma tid sin fuUa 



p. 250 lön i penningar och proviant; | men de mäste dock taga 

 nägon af de qvarlämnade Soldater, som sknlle halla vakt 



