Fort St. Frederic. 203 



Den 16 Julii. 



Om morgonen reste jag öfver sjön Champlain til de 

 höga bärgen, som ligga pä W. sidan om den samma, at 

 se, hvad märkvärdigt där skulle finnas, antingen af rara 

 örter eller annat. När en stär pä hällebärgen litet frän 

 Fästningen, ocli ser sig omkring, blir en varse, at pä W. 

 sidan om sjön Champlain gär en ked af ganska höga bärg 

 frän S. tili N ; ooh da en kastar sinä ögon til O. fär en 

 äfven där se en annan ked af ganska höga bärg, likale- 

 des sträcka sig frän S. til N; dock äro desse pä O. sidan 

 ej tätt vid sjön, utan väl 6 eller 8 Svenska fjerdedels väg 

 frän den samma; men et lägt jämt land ligger imellän 

 be|mälte bärg ooh sjön, alt med skog öfverväxt. Sjelfva i^ 2bi 

 bärgen äro ock mäst allestäds öfverklädde med hög skog, 

 imdantagandes där skogs-elden fätt rasa f ram. Vid sidorna 

 äro desse bärg mängenstäds ganska brante; annorstäds 

 äter nagot sluttande. Yi foro öfver sjön med en liten 

 Canoe, som endast kunde bära 3 personer, och vid fram- 

 komsten til landet, vandrade vi frän stranden up ät bär- 

 gen. Deras sidor voro tämmeligen brante, öfvertäckte 

 med jord, fast stora gräbärgs stenar lägo här och där. 

 Alt var öfverväxt med skog; men pä somliga ställen hade 

 de släpt elden lös, hvilken upbrändt en del af skogen. 

 Efter m3^cket arbete klängde vi oss up pa et af dessa 

 bärg, som ända pä öfversta toppen var öfvertäckt med 

 mull. Detta var dock ej et af de högsta, utan andre 

 raycket högre lago ännu längre ifrän, dit vi dock ej hade 

 tid at vandra; emedan vädret började växa til, och vi 

 hade en sä liten bät. Inga rara örter eller annat märk- 

 värdigt fingo vi liär se. 



Vid äterkomsten til stranden, hade vädret sä tagit 

 til, at vi ej dristade oss fara öfver sjön med var lilla bat. 

 Jag lemnade därföre karien qvar, at föra hem Canoen. 

 da det blef lugnt, och vandrade sjelf tillika med min be- 

 tjänt landvägen rundt omkring viken, som var en god 

 Svensk mil. Vi fölgde stranden ät, där aldrig nägon väg 

 var, nu öfver branta bärg, nu öfver hvassa stenar. nii 



