Fort St. Frederir. 205 



(läraf, at de ofta nödgas ligga om nätterna uti skogen oc.h 

 pä fuktiga ställen, dels af de hastiga omväxlingar af varma 

 ooh köld, som luften här som oftast är underkastad, dels 

 däraf, at Villarne ofta dricka sig druckna af Bränvin, och 

 sä lägga sig niäst nakne ute under öppen Himmel at sofva. 

 det mä da vara Vinter eller Sommar, eller hvad väderlek 

 som hälst vii. Fransoserne, som här bo, äro ock i syn- 

 nerliet mäst underkastade dessa sjukdomar. Enkannerli- 

 gen är Pleuresie här mäst gängse. CommeDdeuren sade, 

 at lian en gäng värit rätt illa an af den sistnämda; men 

 Doct. Sarkasin botade honom pä följande sätt, som man 

 här funnit vara det bästa: han gaf honom in svettdrif- 

 vande saker, Iät honom sä starkt svettas uti 8 eller 10 

 timmars tid. Därpä äderlät han honom: äter Iät han ho- 

 nom svettas, och därefter igen öpnat ädern pä honom, 

 hvaraf han kom sig före igen. 



Doct. Sarkasin var Medicus Regius uti Quebec, en 

 ganska förfaren man, sä i Medioina practica, som Anato- 

 mien och andra lärda vetenskaper: behagelig man i om- 

 gänge: Correspondent af Vetenskaps Academien i Paris. 

 Han dödde i Quebec af en Febris maligna, som \ blef in- 

 förd med et Skepp, af hvilken han blef smittad, da han 

 besökte de sjuka uti Hospitalet eller sjukhuset. Han lem- 

 nade en Son efter sig, som ock studerade i Medicine, for 

 öfver til Frankrike, at där ännu vidare perfectionera sig 

 däriiti; men dog därsammastädes. 



Frossan sades de ibland hafva här. 



Lues Venerea berättades äfven hafva inrotat sig här 

 i Landet. Villarne hafva ock blifvit smittade därmed, sä 

 at atskillige af dem hafde haft och hafva den; men de 

 kunna ock bota den radicaliter. Fiere exempel gifvas i 

 desse senare tider, at da antingen nägon af de Franska 

 eller af Villa rna fätt denna sjukan sä starkt, at den fatt 

 för djupt insteg i alla delar af kroppen, hafva de dock af 

 Villarna inom 5 ä 6 veckor blifvit radicaliter och full- 

 komligen botade därifrän; men Fransoserne hafva ej kun- 

 nat utspana, hvad det är för medicament, som Villarne 

 betjena sig af til denna sjukans utrotande. Det visste de, 



264 



