Sjön Champlain. 211 



skillige af de Franska manfolken släs ihjäl pä deras resor 

 längt in i landet, da de handia med Villarna. 



En Väderqvarn hygd af sten stod pä O. sidan om 

 sjön, pä en udde. Franskt folk har bodt där för kriget; 

 men voro flyttade därifrän, och ej ännu tilbaka komne. 

 De räknade 8 Fr. mii härifrän til Fort St. Jean. De Än- 

 gelske med deras Indianer liade här somligstäds brändt up 

 husen; men Väderqvarnen var lemnad qvar. 



Jagten, pä hvilken vi reste, var den första, som blif- 

 vit bygd och brukad här i sjön Champlain. Tilförene 

 betjänte de sig allenast af stora Battoer, at föra Proviant 

 med. Capitain, som nu förde Jagten, och var född här 

 1 landet, liade sjelf bygt den, och värit den, som först 

 sökt up vägen och mätt djupet, at gä fram med den imel- 

 län Fort St. Jean och Fort St. Frederic. Här midt emot 

 Väderqvarnen sades vara 3 famnar djupt; men sedän ända 

 til Fort St. Jean blir vatnet litet grundare. 



Hus syntes nu här och där vid stranden. 



Utterskinn aldeles af samma slag och färg, som vara 

 Europeiska, hade Capitainen hangan | de i Cajutan. Desse 

 Uttrar sades finnas til ganska stor myckenhet i Canada. 



Skälskinn brukades här mycket at öfverkläda Coffer- 

 tar och Kistor med. Likaledes voro deras matsäckar och 

 andra väskor här i Canada ofta däraf. Äfven voro pun- 

 garne, hvari menige man här hade sin sönderskurna To- 

 bak, nastan altid här i landet gjorde af Skälskinn, til skap- 

 nad just sädana, som de af Skälskinn brukas i Götheborg, 

 Bohus-län och Norrige. De viklade dem ihop, da de ville 

 stoppa dem hos sig eller da de lade dem frän sig. Det 

 ludna af skinnet vändes ut. Menige man brukade eljest 

 tämmeligen at röka Tobak pä sinä resor och vid sit ar- 

 bete; men aldrig säg jag nägon tugga det, som Sjöfolk 

 af Ängelsmän och Holländare nog allmänt göra. Desse 

 Skälskinn voro aldeles af samma slags Skälar med dem 

 vi hafve i Sverige, hvilkas skinn bestär af grä och svarta 

 fläckar. De sades finnas til myckenhet i Hafvet nedanför 

 Qvebec; och gä up i Laurentii-flod sä längt som ebben 

 och floden räcker, eller som vatnet är utblandadt med 



