220 Montreal 



bara stenar. Deras hvardags-kläder voro en liten nätt 

 p. 288 tröja, samt en hei stackot kjortel, som | räckte til halfva 

 benet, och ibland ej dit, nastan som de däruti tagit seden 

 af Vilskornas helt stubbota kjortlar. Skoklackarne voro 

 hei smale och ganska höge, at det var undran värdt hurii 

 de kunde gä pä dem. Uti hnshälls-sysslor öfverträffade 

 de vida de Angelska (jvinfolken, hvilka (at säja rena san- 

 ningen) hafva den frihet sig förundt, at de fätt hvälfva 

 ali hushälls-bördan pä Manfolken, och säledes ofta kunna 

 sitta hela dagen pä en stol med händerna i korss, ntan 

 at behöfva arbeta; men desse Canadensiske grepo sig ge- 

 menligen mera an, i synnerhet den menige hopens, hvilka 

 infunno sig allestäds bäde pä äker, äng, i fägärd, m. m. 

 och skydde intet arbete; men uti kärils oclir-husens ren- 

 hällande tycktes dock nagot saknas hos dem. Galfven, 

 sä i Städer, som pä landet där folket dageligen vistades, 

 tvättades ibland ej en gäng pä halfva äret; däi'före sägo 

 de för den, som nyss förut var-it hos Angelska och Hol- 

 ländska, där galfvens ständiga skurning och renhällning 

 anses nastan lika vigtig som sjelfva Religion, nog obe- 

 hageliga ut; dock at föi-ekomma det. at det tjocka dam- 

 met pä gälfvet icke matte för starkt besvära helsan, löpa 

 (jvinfolken nägra gängor om dagen omkring rummet med 

 en vattu-kanna, utur hvilkens pip de slänga vattnet om- 

 kring pa galfvet, som dä fäster det starka daramet qvar, 

 men sa snart det torkas, och börjar lyfta sig up frän galf- 

 vet, kommer en ny bestänkelse igen. I öfrigt läta de sig 

 ej falla besvärligt, at vara allestäds med uti hushälls syss- 

 lor. Jag säg med nöje, huru äfven de förnämare, ja sjelfva 

 (jouverneurens döttrar, klädde sig rätt ochslätt, klutade 

 p. 2S4 ej mycket ut sig, lupo allestäds i husen j bäde i källare 

 och kök, säsom pigor, at se efter, det alt riktigt tilgick, 

 och buro tillika sin söm med sig. Den seden var här, at 

 en manspeison, som gick pä gatan, var förbunden at lyfta 

 pä hatten och helsa pä alla han gick förbi. Detta var 

 nog besvärdigt för den, hvars syssla fordrade, at ofta visa 

 sig ute, i synnerhet om aftnarna, dä hvar Familia satt 

 utan för sin dör' pä gatan. En annan sed var, at om 50 



