224 Montreal. 



Ijus. Alla gator strömmade längt in pä natten fulla med 

 folk. Om aftonen gjorde Gouverneuren mig den heder. 

 och sände efter mig, med begäran, at komma til hononi 

 til aftonmältid, och. frögda mig tillika med landets Inva- 

 nare. En stor hop Officerare och andre förnäme infunno 

 sig där tillika. Där dracks lustigt om längt in pä natten. 



Den 28 Julii. 



Om morgonen reste jag i följe med Gouverneuren 

 Baron Longueuil och hans Familie ut til en liten Ö, be- 

 nämd Magdalena, som hörde honom enskitdt til, och var 

 belägen uti Laurence-Flod nastan midt mot staden pä 

 Östra sidan. Gouverneuren hade här en täck fast liten 

 byggning, en stor vacker Trägärd, samt sin Ladugärd. 

 Floden skär sig fram imellän staden och denna On, och 

 gör där en tämmelig stark ström. Närmast in til staden 

 är sä djupt, at Jagter kunna gä där fram; men mot On 

 blir det grundare, at de merendels med fork skola staka 

 sig fi-am. 



Qvarnen, som här var byggd, drefs af bara ström.- 

 men i floden, hvilken af sig sjelf var sä stark, utan nä- 

 gon särdeles damm. I denna qvarn märkte jag följande: 

 V- 289 I. Qvarn-stenai'na | bestodo ej af et enda stj^cke, utan 

 voro af flera sammansatte. Den öfra var ganska stor, 

 hopsatt af 8 särskildta stycken, dem de passat tätt tilhopa, 

 och utomkring sammanbundit med tjocka järn-band. Sa- 

 dan var ock den undra stenen: den öfi-a var hitförd frän 

 Frankrike; men den andra hade de tagit här i landet. 



2. Trattens ho, därigenom Säden rann ned, skakades sä- 

 lunda, at öfre delen af trillans axel var skarfvad ofvanför 

 qvarn-stenen med en fyrkantig päle af härdt trä, en tvär- 

 hands bredd pä hvar sida. När denna gick omkring stötte 

 dess 4 hörn mot en ända af skon, hvilken pä en sida gick 

 längt ut, och sälunda skakade tratten, at Säden rann ned. 



3. Hjulen voro helt och hälinä gjorde af hvit Ek. Hjul- 

 stocken äfven sä; men kuggarne i tand-hjulet och pin- 

 narne eller spolarne i trällan voro af Säcker-Lönn elier 



