252 Quebec. 



slag, som angä Provincien, och här komma Radherrarne 

 tilhopa uti Jiistitia3- och PolitiaB-mäl. Intendenten är den, 



P- 326 som gemenligen bar prsesiderar; | dock när det är nägon 

 sak af stort värde, kommer äfven General Gouverneuren 

 Jiit. Pä ena sidan om detta hus är kronans Magasin, och 

 pä den andra fänge-huset. 



Husen äro mäst alle byggde af sten. I öfra staden 

 äro de fläste (undantagande de publique byggningar) alle- 

 nast en vaning höge. Jag säg väl ännu nagra fä trähus 

 inne i staden; nien da de blifva gamle, fär ej ny a trähus 

 byggas i stäliet. Stenhusen ocli Kyrkorne i staden äro 

 ej byggde af tegel, utan af den svarta kalk-skifvorn, bvaraf 

 bärget, pa hvilket (Quebec ligger, bestär. När denna kalk- 

 skifvern brytes djupt ned i bärget, är han i början sa tät 

 och fast, at inga lamelier kunna synas däri ; nien sedän 

 lian en tid legat i luften, skifrar han sig i tunna fiagor. 

 Denne sten är blöt och lätt at arbeta. Murarna omkrmg 

 staden och omkring trägardarna besta äfven til en stor 

 del af denna sten. Taken pa de allniänna byggningar 

 äro täckte med tak-skifver, dock är den skifvern ej fun- 

 nen här i landet, utan hitförd frän Frankrike. Desse 

 skifverstens-tak hafva härdat ut i flera är niot ali luftens 

 och köldens omskiftelser, och ej ännu tagit nagon skada. 

 De andre taken besta mäst af bräder, higde antingen 

 parallelt med kropp-asen och tak-bandet, ellei- tvärt emot, 

 sä at de ligga med den öfra ändan [)a kropp-asen och den 

 andra pa. tak-bandet. Hörnen af husen, samt sidorna om- 

 kring fönsterna voro of ta af en gra fingrynig kalksten, 

 som osade starkt orsten. Denne var pä sadana ställen 

 bättre, än den svarta kalkskifvern, som alt id i luften skif- 

 rade sig i fiagor. Mästadelen af husen voro kalkslagne 



p- 327 och I hvitlimade utanpa. Fönstren suto altid nastan pä 

 inra sidan af väggen, sa at man i rummet ej hade stort 

 tilfälle i fönstret at lägga nagot: om vintren brukades 

 somligstäds dubbla fönster. Mellantaket hade 2 högst 3 

 sparrar, ingen fNdlning därpä, utan bräder allena. Rumen 

 eldades om vintren med sma järn-ugnar, hvilka om som- 

 maren flyttades ut. Intet spjell hvarken i järn-ugnar eller 



