Imellän Quebec och Lorette. 289 



dig. Sädana voro nastan alle de gärdesgärdar jag denna 

 och de följande dagar i sä stor myckenhet säg. Nägon 

 enda var dock gjord mäst som vara sä kallade fällkedjor 

 (se figuren pa dem i min Bohuslänska Resa p. 284) endast 

 at stolparna liär voro stötte ned i jorden. Förenämde 

 Thuya sades vara af alla trän här pä orten det aldrabästa 

 til sädana gärdesgärdar; emedan intet trä sä stär mot 

 rotan i jorden som detta, livilket pä sädana ställen kan 

 härda ut en hei mans älder. 



Husen pä landet voro bäde af sten och tr'ä. De af 

 Sten voro icke af tegel; ty här voro ännu inga tegelbruk 

 af värde; utan de hade merendels tagit därtil sädana ste- 

 nar, som funnits närmast i nägden, hvilka gemenligen 

 voro den svarta kalkskifvern. Da denne togs inuti fasta 

 bärget, var han ännu fast och god at mura med. Han 

 skifrade sig väl efter nägon tid, men det hade dock intet 

 at betyda; ty han satt lika väl fast i väggen, och föU ej 

 sönder. I brist af denna betjente de sig af kalk- eller 

 sand- ja ock af grästenar härtil. Väggarne pä stenhusen 

 voro nog tjocke, gemenligen en aln, säilän eller aldrig 

 därunder. Pä kalk var tilgäng mäst öfver alt. Men de 

 mäste hus voro ännu af trä, antingen hvitlimade och kalk- 

 slagne utanpä, eller icke. Stäckarne i väggen fältes i 

 hörnen af byggningen tilhopa utan utstäende knutar, eller 

 som vid vä|ra träkyrkors hörn gemenhgen vanhgt är; p- '^"6 

 dock lämnades vid fogningen inga tänder eller hakar qvar, 

 at lialla stocken fast, det han ej mätte rasa eller vrängas 

 ut; utan en dymbling sattes lodrätt genom knuten, at 

 halla honom stadig. Ingenstäds voro väggarne myssjade, . 

 fast massa nog kunnat fäs i skogen; utan ler var smetadt 

 i dess ställe i säten och springorna. Sallan var nägot hus 

 öfver en väning högt. Fönstren suto altid pä inra sidan 

 i väggen, och nastan aldrig pä den yttra, om man ej hade 

 dubbla fönster. Rutorne voro fästade i trä med kitt, och 

 aldrig i bly. Här närmast staden brukades fönster af glas 

 mäst öfver alt; men längre bärt betjente de sig merendels 

 af papper i dess ställe. Vid fönsternas öpnande brukades 

 hakar, hvarpä de gingo, som hos oss, Galfven voro af 



19 



