328 Baye S. Paul. 



gräbärgen här pä orten, nämligen af et Saxum sammansatt 

 af en hvit eller Ijusgrä kalksten, en violett eller mäst 

 Granatfärgad quartz, och en svart skimmer eller Mica. 

 Kalkstenen gjorde liär det mästa, var fin, at dess particlar 

 näppeligen kunde synas; men da skedvatten slogs därpä, 

 fräste han starkt; därnäst var den violett- eller mäst Granat- 

 färgade quartzen, som äfven var kringströdd i sma korn, 

 samt tog starkt eld mot stäl. Den tycktes vara en art yf 

 omogen Granat; sedän de smä fina svarta skimmer-particlar ; 

 ocli minst af alla var af den vattufärgade quartzen. 1 kalk- 

 stenen syntes smä Spatkorn glittra här och där. Alle 

 desse stenslags particlar voro blandade ganska väl til- 

 sammans om hvarandra, dock gick skimmern ibland som 

 i lineer och smala ädror. Stenen var mycket härd. Da 

 han kom at ligga up i dagen, ändrade soi och luft honom 

 p. 428 sä mycket, at han nastan blef som ge|nomruten, kunde 

 da tämmeligen lätt smälas och märas sönder, och dess 

 particlar eller stenarter, hvaraf han bestod, blefvo sä otyd- 

 lige, at en ogörligen kunde skilja dem ät eller kanna dem 

 igen; ty de voro til en stor del alt upfrätne. Pa somlige 

 ställen var det ena stenslaget mera rädande än det andra. 

 I bärget var fuUt med perpendiculaira rämnor. Uti dessa 

 Bärgarter lupo Blymalms-ädrorna frän OSO til WNW. 

 Det säg ut likasom bärget hade fordom här spruckit, och 

 springorne eller rämnorne sedän blifvit upfylte med et 

 annat stenslag, däruti Blymalmen sig sedän alstrat. Sten- 

 slaget, Iivari Blymalmen nu fans, var en ganska fin, 

 snöhvit, ofta lialf pellucid, tämmelig blöt och nog lätt 

 sönderfallande Spat, däruti stundom funnos ränder af en 

 snöhvit kalksten; men nastan altid ädror af et annat 

 stenslag, som var grönt, liknade nog en quartz, var alt 

 söndersprucken med rämnor, och sprang sönder i sadana 

 stycken som en quartz; men var nog blötare, tog aldrig 

 eld mot stäl, fräste icke med skedvatten, kändes ej eller 

 hai mot fingren. Den tyckes aldeles vara en art af Herr 

 Direct. B-iNMANS Lys-spat, eller Herr Prof. \Vallerii glas- 

 spat (se Wall. Min. p. 64). Ibland fans i denna bärgarten, 

 däri blymalmen satt, nägon gräaktig quartz-bit, som tog 



