Quebec. 345 



Fran urminnes tider hafva de haft hundar, som alle hafva 

 uprätta, och aldrig slokiga öron. Desse bruka de ej allenast 

 til jagt, utan ock i stället för häst, at om vintren draga 

 deras saker pä isen, ja, de äka ock ibiand sjelfve i smä 

 slädar, som dragas af sädana hundar. De hafva inga andra 

 tama kreatur. Renar finnas nog pä de ställen de bo; inen 

 man har sig ej ännu bekant, at de nägonsin hvarken af 

 Esquimaux eller andra Villar i America blifvit tamde. 

 Fransoserne i Canada, som pä visst sätt aro grannar med 

 dessa Esquimaux, hafva värit pä alt sätt omtänkte, at 

 kunna inrätta handel med dem, samt at förmä dem til 

 nägot vänhgare umgänge med andra folkslag. Til den 

 ändan togo Fransoserne nägra deras barn til fänga, lato 

 lära dem läsa, och födde dem up pä det ömaste och bästa, 

 sä at de ock kunde tala väl Fransöska. Fransosernas 

 mening var, at sända dem tilbaka til Esquimaux, pä det 

 samraa barn mätte berätta, huru vänligen och ömt Fran- 

 soserne umgäts med dem, pä det detta folket därigenom 

 matte bringas til bättre tankar om Fransoserna; men til 

 ali olycka dogo desse barn af Koppor, och hela det an- 

 slaget blef til intet; men mänge i Canada tviflade mycket, 

 om de ock vunnit mycket därmed, i fall barnen lefvat; 

 ty där skal fönit värit en Esquimaux, som af Fransoserna 

 blifvit fängen, och en runn tid bärtät vistats i Canada 

 samt blifvit med ali ömhet af dem handterad. Han har | 

 äfven lärt sig försvarligen det Fransöska spräket, och p- 451 

 mycket tyckt om Fransosernas lefnads sätt. När nu denne 

 sedän blifvit hemsänd til sinä egna, har han sä litet värit 

 i ständ, at intrycka hos dem tycke för Fransoserna, at 

 ock hans egne närmaste slägtingar litet efter hans hem- 

 komst slagit honom ihjäl, säsom den, som redan var en 

 half Fransos och främling. Detta härda förhällandet, som 

 Esquimaux bruka emot alla främmande, gör ock, at när 

 nägre af de andra Villar i America komma öfver dem, 

 gifva de dem aldrig qvarter, utan taga strax utan ali 

 barmhertighet lifvet af dem, fast de eljest nog ofta skona 

 andra sinä fiender och införlifva de fängna, som de fätt, 

 bland sinä egna. Til deras tjenst, som roa sig med, at 



