372 Montreal. 



af en livit, härcl, tät, med skedvatten gäsande jord 

 eller lera. 



En Rödbrun Jord bekom jag äfven i dag, som var 

 tagen vid Lac de deux Montagnes, nägra Franska mii 

 frän Montreal. Hon sitter tilhopa i stora klimpar, dock 

 kan hon tämmeligen lätt gnuggas imellän fingrarna sönder 

 til et mjöl. Hon är nog tung, mer än eljest vid jordarter 

 vanligt är, litet glänsande utanpä, och da hon handteras 

 imellän fingrarna, blifva de däraf helt hala, glänsande, och 

 nastan som halft försilfrade, eller som en strakit öfver 

 dem med en silfverfärgad Bl3^erts. Hon torde därföre 

 antingen vara nagon art af Blj^erts jord, eller nagon med 

 järnglimmer utblandad jordart. 



Fruentimret i Canada var i gemen af 2 slag, det ena. 

 18() som var hemma frän Frankrike, | och sedän flytt hit öfver: 

 det andra, som var födt liär i landet. Det förra liade alla 

 den Franska Nation medfödda behageligheter: de infödde 

 kunna äter delas i 2 slag, nämhgen i dem, frän Quebec, 

 och dem fran Montreal. De Quebecska gofvo näppeligen 

 efter de infödda Franska uti belefvenhet; emedan de hafva 

 öfverflödigt tilfälle, at en tid hvart ar pläga umgänge med 

 en hop Franska Herrar och Fruar, som hvar Sommar med 

 Konungens skepp komma hit öfver, förblifva här nägi-a 

 veckor, och färdas sedän öfver til Frankrike igen; men 

 til Montreal komma de säilän: de frän Montreal beskyldtes 

 af Fransoserna, som voro de besmittade af Villarnas stora 

 inbillningar och högmod, samt at lios dem skal saknas 

 nägot af den Franska belefvenheten. Hvad jag förut p. 

 282. nämnt om dem fran Montreal, det fant jag äfven 

 vara brukeligt öfver alt i landet, nämligen, at Fruentimren 

 voro pä det högsta mone om, at utkrusa sit hufvud : häret 

 skuUe altid ligga i läckar och dageligen piidras, fast hon 

 aldrig viste sig utom dören, och fast hon i öfrigt gick 

 med en kart smutsig tröja, och en stackot ovälig kjortel, 

 som ej räckte midt pä benet. Söndagarna, samt da de 

 gingo nt at gifva. eller väntade hemma, at emottaga nägot 

 besök, voro dock i synnerhet de dagar, dä de viste sig i 

 sin stät: de klädde sig dä öfver alt ganska granna, at en 



