388 Montreal 



Den 29 September. 



Sedän rägnet stannat, reste jag efter middagen ifrän 

 Staden til SW. ändan af ön Montreal, dels at fä se landet, 

 ocli folkets hushällning, dels at samia frön af hvarjelianda 

 trän och örter. Näst utan för staden lägo nog behagelige 

 stora fält, som fordom värit äker, men voro nu lagde til 

 betesmark: at NW. syntes det höga bäi-get Väster om 

 Montreal, som är fruktbärande och fuUt med äkrar och 

 trägärdar frän foten ända up til toppen. Pä SO. sidan 

 lopp S. Laurence flod, som här var ganska bred, pä 

 hvilkens andra sida viste sig stora fält af äkrar och ängar, 

 samt vackra hus af sten, som lyste hvita pä längt hali. 

 Sköna äkrar voro pä alla sidor. Mycket längt ifrän, ät 

 SO. syntes sä väl de bägge höga bärgen, hvilka ligga vid 

 Fort Chamblais, som nägra andra vid Sjön Champlain, 

 de där skullade öfver ali den andra skogen och marken. 

 I öfrigt voro desse betesmarker nog upfyllte med större 

 och mindre grästenar, hvaribland infant sig stundom nägon 

 svart kalksten. Yid pass en Fr. mii frän staden började 

 p. 507 landsvägen följa sidan af Elf |ven, som lopp pä vänstra 

 handen, och pä den högra var landet öfver alt upodladt 

 och bebodt, den ena gärden ungefär 3, 4 eller 5 arpens 

 ifrän den andra. Elfsbackarne voro merendels höge och 

 tämmeligen brante, bestodo af mull, och nedanför dem fullt 

 med klappur, samt stycken af den svarta kalkstenen. Par 

 Fr. mii fran staden blef vattnet i E]lfven ganska strömt, 

 samt här och där stenigt : somligstäds gingo af strömmen 

 stora böljor, dock mäste de, som skulle med bät färdas 

 up til södi-a delen af Canada, arbeta sig up för dessa 

 forsar. 



Väderqvarn. Näst utan för staden voro par stycken 

 Väderqvarnar. De voro sä byggde, som alla andra jag 

 sett här i landet, nämligen, at huset var rundt, upmuradt 

 af Sten; kuren ofvanpä, h van hjulstocken satt, af trä, och 

 kunde vridas omkring. Vingarnas skaft, och grenar eller 

 tvärträn af trä; men i stället för tunna brädspjälor til 

 vingar, voro de här öfver alt af lärft, som togs bärt sä 



