2 Indledning 



(1832 — 1901) fremsat Anskuelser om, at Jorden gennem Tiderne har 

 faaet et meget væsentlig Tilskud af Stof udefra Verdensrummet gennem 

 Meteorsten og Meteorstøv. En lignende Teori af endnu mere vidtgaaende 

 Art hævdes i Nutiden af forskellige amerikanske Forskere. Det er sik- 

 kert nok, at der stadig tilføres Jorden noget Stof „ad Himmelvejen ". 

 men det er dog sandsynligt, at det er saa smaa Mængder, at de und- 

 drager sig Iagttagelse under almindelige Forhold (1. Bd. S. 99). For 

 Jordbrugets Vedkommende kan man i hvert Fald ganske se bort fra 

 dette Tilskud. 



De store Omflytninger, der har givet Anledning til Dannelsen af 

 Formationerne, er i Hovedtrækkene behandlet i det foregaaende i 1.- — 2. 

 Bd., nu skal nærmere betragtes de enkelte Jordlag, der danner den 

 egentlige Jordbund for Plantevæksten. 



Under primitive Forhold er Jordbruget og de dertil knyttede Virk- 

 somheder et Kredsløb af temmelig begrænset Omfang. Agerdyrkeren 

 høster sit Korn, og sammen med sine Husdyr lever han af Høsten, me- 

 dens Affaldsstofferne atter gaar tilbage og kommer Jorden tilgode. Det er 

 for en væsentlig Del de samme Stofmængder, der gaar igen. Det er lige- 

 som i en roligt voksende Skov; Træernes Blade falder til Jorden og om- 

 dannes til Muld, hvoraf Træerne henter Kraft til paany at sætte Blade 

 og bære Frugt, det er et sluttet Samfund „der er sig selv nok". 



For det mere udviklede Jordbrug og den deraf afhængige Planteavl 

 og Husdyrbrug spiller derimod Transportmidlerne en meget vigtig 

 Rolle, hvad enten disse har Form af gode Agerdyrkningsredskaber til 

 Flytning og Transport i det smaa, eller udgøres af Jernveje og Damp- 

 skibe. Jordbrugerne pløjer, mergler og gøder, d. v. s. flytter Stofferne 

 rundt i Jordens Overflade og tilfører ny Stoffer ofte hentet fra fjerne 

 Lande, ah kun i den Hensigt at lette Planterne den Omflytning eller 

 Omlejring af Stofferne, som kun disse Væsener er i Stand til at fore- 

 tage ved Solens og Jordvæskernes Hjælp. Dyrene fortærer Plantestof- 

 ferne og flytter Kulhydraterne, Fedtet og Æggehviden over i deres Le- 

 gemer, og herfra flytter Landmanden eller hans Hjælpere atter disse 

 Stoffer hen maaske til den anden Side af Jordkloden, hvor de oprindelig 

 fra Jordbunden (og Luften) hentede Stoffer betales bedst. 



Jordbundslæren beskæftiger sig væsentlig kun med Jordbunden men 

 er dog nær knyttet til Lærefagene: Planteavl, Husdyrbrug og Land- 

 økonomi, der beskæftiger sig med Planters og Husdyrs Trivsel og med 

 Udnyttelsen af de gennem Planterne og Dyrene udvundne Produkter, 

 med Jordbrugernes Stilling i Samfundet m. m. 



De fire Forskningsveje Jordbundslære, Planteavl, Husdyr- 

 brug og Landøkonomi danner et nær sammenhørende Hele „en Fir- 



