10 Jordbunden 



moniak, Salpetersyre, Svovlbrinte og Kulbrinter, samt opslemmede faste 

 Stoffer saasom Saltpartikler, Organismer og Dele af samme, og mine- 

 ralsk Støv af terrestrisk og kosmisk Oprindelse. 



Kulsyren i den atmosfæriske Luft spiller den største Rolle med 

 Hensyn til Planternes Ernæring og faar derigennem en indgribende Be- 

 tydning for alle levende Væsner, da alle hidtil kendte Organismer inde- 

 holder Kulstofforbindelser. Luftens Kulsyreindhold er, som anført oven- 

 for, i Gennemsnit 0,os Rmf. % eller 0,o5 Vægt % men svinger noget op 

 og ned paa forskellige Steder under forskellige Omstændigheder. Der 

 er i Tidens Løb anstillet en stor Mængde Undersøgelser over dette 

 Spørgsmaal, som er af stor Vigtighed i forskellige Henseender. Vi kan 

 her indskrænke os til at omtale nogle af de nyeste, som er offentliggjort 

 1905 af Englænderne H. F. Brown og F. Escombe, der foretog deres Un- 

 dersøgelser fra 1898 — 1901 ved det store Laboratorium i Kew ved 

 London^). Ved 91 Analyser anstillet i Løbet af de nævnte fire Aar fandt 

 de, at 10 000 Rmf. Luft i Middeltal indeholdt 2,94 Rmf. Kulsyre, men at 

 Kulsyremængderne kunde svinge mellem 2,4.'? som Minimum og 3,<5o Rmf. 

 som Maksimum. Den sidste Værdi var dog abnorm høj og fandtes paa 

 et Tidspunkt, hvor der længe havde hersket en stærk Taage, der havde 

 forhindret fri Luftveksling. Som almindelig Regel var Kulsyremængden 

 om Vinteren lidt større end om Sommeren, men i 1901 var der dog 

 undtagelsesvis i Juli 3,ii Rmf. Kulsyre i 10 000 Rmf. Luft. I det hele 

 synes Kulsyremængdens Variationer at være mere afhængig af Vind- 

 forholdene end af Aarstiden. Der viser sig saaledes at indtræde Kul- 

 syremaksimum i Luften, naar der hersker Anticykloner, d. v. s. naar de 

 herskende Vinde blæser ud fra det barometriske Maksimum paa paa- 

 gældende Sted. Grunden hertil er sandsynligvis en dobbelt. Dels suges 

 der mere Kulsyre op af Jordbunden under disse Omstændigheder, da 

 Anticykloner falder sammen med tørt Vejr, saa at Jorden er mere tør og 

 porøs, dels bliver Kulsyren ikke udvasket af Luften og ført bort med 

 Regnvandet, saaledes som det sker i Regnvejr. 



Variationerne i Atmosfærens Kulsyremængde er ganske vist kun 

 smaa set i Forhold til de andre Bestanddele i Luften, men i Forhold 

 til selve Kulsyremængden er Svingningerne ingenlunde ubetydelige og 

 maa antages at spille en Rolle m. H. t. Planternes Ernæring og flere 

 andre Forhold (fx. Forvitringen), men man savner endnu nærmere Un- 

 dersøgelser herover. Hvor indgribende Betydning Kulsyremængden i 

 Luften kan antages at have med Hensyn til de klimatiske Forhold og 

 derigennem paa de geologiske Omdannelser, Jorden har undergaaet til 

 forskellige Tider, er allerede omtalt (1. Bd. S. 374—377). 



At Luften i Omegnen af de Steder, hvor der sker stærke Kulsyre- 



