^■^^^^^^ Undergrunden 55 



HKaa at Tørven altsaa i det hele bliver mere værdifuld som Brænde- 

 materiale, jo dybere man kommer ned, men for saavidt mindre værdi- 

 fuld som Undergrund for Opdyrkning. Alle Prøverne indeholdt kulsur 

 Kalk, hvad der er typisk for Tørv fra Kærmoser, medens Tørv fra 

 Skovmoser, hvor Vandet har været stagnerende og næsten kemisk rent 

 — bortset fra opløste Humusstoffer — sjælden eller aldrig viser et saa- 

 dant Indhold, hvad der som nævnt ogsaa gælder for Højmosetørvens 

 Vedkommende. Der blev anstillet en særskilt lille Undersøgelse over 

 Mængden af kulsur Kalk i Forhold til de andre uorganiske Bestanddele 

 (hovedsagelig Kiselsyre) i Tørvelagene. Herved viste det sig, at der paa 

 100 Dele Aske i Tørven fandtes: 



i 0,3 M. Dybde: i 1,3 M. Dybde: i 1,9 M. Dybde: 



CaCOs 41,11% 3,34% 0,34% 



Der er altsaa en meget stærkt udtalt Aftagen af Karbonatmængden 

 med Dybden, beroende paa at jo mere Humussyre, der dannes af Plante- 

 resterne i Mosen, desto mere vil Kalken, der er indlejret mellem Plante- 

 resterne, opløses og bortføres, undertiden for atter at aflejres i Mosens 

 allerunderste Lag som et Lag af „Mosekalk" ^^). 



Savner Mosen derimod Tilløb af næringsstofholdigt Vand, kan der i 

 den opstaa Tørv væsentlig af ganske samme Beskaffenhed som den før 

 omtalte Højmosetørv. Som Eksempler paa Beskaffenheden af en saadan 

 Sphagnumtørv kan anføres følgende Undersøgelsesrække af Tørve- 

 prøver fra Gammelmose ved Lyngby N. f. Kbhvn. undersøgt i 1906 

 af Forf. paa Foranledning af afd. Prof. E. Rostrup ^°). Prøverne var 

 meget ensartede i det Ydre og bestod af en i tørret Tilstand graagul 

 svampet Sphagnummasse, der kun indeholdt faa Rester af andre Vand- 

 eller Sumpplanter. Tilsyneladende var Plantemassen ikke meget for- 

 skellig fra levende Planter, men viste sig dog ved nærmere Under- 

 søgelse at være i ret betydelig Grad humificeret og gav et dybt brunsort 

 Udtræk med en Kaliopløsning. Der blev analyseret i alt 5 Prøver fra 

 forskellige Steder, men da Resultaterne af Analyserne i det væsentligste 

 er det samme for alle Prøver, vil det være tilstrækkeligt her at anføre 

 følgende : 



Vægtfylden af den naturlige vandmættede Tørvemasse er 

 i Middeltal: 0,920. 



Efter Lufttørring viste Tørven sig at have indeholdt Porevand 

 mellem 10,6 og 13,2 Gange sin egen Vægt i lufttør Tilstand. Den luft- 

 tørre malede Tørvemasse tabte ved Tørring i 48 Timer ved 105 "^ fra 

 14,82 — 15,99% hygroskopisk Vand. 



