64 Jordbunden 



var gruset eller groft sandet og adskilte sig saaledes ret betydeligt fra 

 Mulden nærved Overfladen. For c. 3 Aar siden var der yderligere blevet 

 spredt Kulslagger (Kulaske) ud over denne Mark, men det var nu be- 

 gravet en Tomme under Overfladen. Der var ikke Slagger nok til at 

 danne et sammenhængende Lag, men man kunde tydelig se dem som 

 en Stribe bestaaende af sorte Pletter, parallel med og over den før 

 nævnte hvide Kalkstribe. Andre Kulslagger, som var blevet spredt over 

 Marken for V's Aar siden, laa enten løse paa Overfladen eller var ind- 

 filtrede i Græsrødderne". 



Darwin omtaler derefter flere lignende Forhold, hvor Lag af forskel- 

 lige Ting (brændt Ler, Kulslagger m. m.), der var blevet udstrøet paa 

 Jordoverfladen paa Græsmarker, i Løbet af nogle Aar var „sunket i 

 Jorden" og blevet dækket med et mer eller mindre tykt Lag ensartet 

 finkornet Muld. D. fortsætter dernæst paa følgende Maade: 



„Den Forklaring af de anførte Forhold, som Mr. Wedgwood var 

 den første, der kom i Tanker om, er uden al Tvivl rigtig, skønt den 

 synes lidet værd at lægge Mærke til ved den første Betragtning (it may 

 appear trivial at first), den gaar nemlig ud paa, at alt, hvad der foregaar, 

 skyldes den almindelige Regnorms Fordøjelsesvirksomhed. Ved omhygge- 

 lig Undersøgelse af Jordbunden mellem Græsstraaene i de ovenomtalte 

 Marker kunde jeg næppe nok finde en Strækning paa to Tommer i 

 Kvadrat, hvor der ikke fandtes en eller anden lille Dynge af de omtalte 

 cylindriske Udtømmelser, der hidrører fra Regnorm. Det er velbekendt, 

 at Ormene, medens de graver sig Vej i Jorden, sluger Jordpartikler, som 

 de, efter at have optaget de Stoffer, der tjener dem til Næring, atter ud- 

 kaster ved Indgangen til deres Huller som smaa indvoldformede Dynger. 

 Disse bevarer delvis deres Form, indtil Regn og Tø om Vinteren spreder 

 Bestanddelene jevnt ud over Jordoverfladen. Da Ormene ikke er i Stand 

 til at sluge grovere Bestanddele, vil altsaa kun den finkornede Jord, som 

 ligger mellem den brændte Mergel mellem Kalkslaggerne eller Kalken, 

 langsomt blive flyttet op til Overfladen. Denne Antagelse beror ikke paa 

 nogen Indbildning, da jeg i Marken, hvor Kulslaggerne var blevet ud- 

 strøet for et halvt Aar siden, selv saa Ormeekskrementer dynget op over 

 de mindre Slaggestykker. Virksomheden er heller ikke saa ringe, som 

 man maaske ved et flygtigt Blik kunde tro. Enhver, der har gravet i en 

 Græsmark, maa være klar paa, at det meget store Antal Orm, der 

 findes, maa være i Stand til at udføre et stort Arbejde, selv om Resul- 

 tatet af den enkelte Orms Gerninger kun synes ringe. Det vil derfor 

 være vanskelig at benægte, at enhver Jordpartikel, der danner det umid- 

 delbare Underlag for Græstørven i gamle Græsmarker, har passeret en 

 Orms Fordøjelseskanal. Derfor vilde Dy re muld {animal mould) i visse 



