r 



Mikroorganismernes Indflydelse 91 



De samme Former kan dog under andre Omstændigheder udføre 

 den fuldstændige Iltning af Kvælstoffet til Salpetersyre, medens den op- 

 staaede Myresyre iltes til Kulsyre og Vand. 



IV. Iltning af Svovlforbindelser. 



a) Iltning af Svovlbrinte til Vand og Svovl: 



HsS + O = H2O + S. 



b) Iltning af Svovl til Svovlsyre: 



S + 30 + H2O = H2SO4. 



De mest udbredte Svovlbakterier er Arter af Beggiotoa. Om disse 

 interessante Former, der ligesom Salpeterbakterierne forarbejder rent 

 uorganisk Stof, skriver E. Warming'^'"): „De forekommer i Mængde næsten 

 overalt, hvor Plante- eller Dyrerester raadner i Vand under Svovlbrinte- 

 udvikling; saaledes fx. Beggiatoa alba, der er meget hyppig som hvidt 

 Overtræk paa raadnende Alger og Dyr. Svovlbakterierne ilter Svovl- 

 brinten og ophober Svovl i Form af Smaakugler, der bestaar af amorft, 

 blødt Svovl, og i den levende Celle aldrig gaar over i den krystallinske 

 Tilstand. De ilter dernæst dette Svovl til Svovlsyre, der straks neutra- 

 liseres af de optagne kulsure Salte og udskilles i Form af svovlsure 

 Salte. Hovedsagelig bliver CaCOs forvandlet til CaS04. Uden Svovl 

 standser Ernæringsprocessen og Bevægelsen, og Døden indtræffer tidligere 

 eller senere. Svovlbakterierne kan leve og formere sig meget yppigt i 

 en Vædske, der kun indeholder Spor af organiske Stoffer, hvoraf andre 

 bladgrøntløse Organismer ikke kan leve. I Svovlkilder og paa „død 

 Bund" i Saltvand danner Beggiatoaer hyppigt hvide, omfangsrige Mas- 

 ser; de Spor af organiske Stoffer, som Svovlvandet indeholder, er til- 

 strækkeligt for dem". 



I ferrokarbonatholdigt Kildevand lever forskellige Arter „Grenhaar" 

 navnlig Leptothrix ochracea. Disse „Jernbakterier" uddrager Ferrokarbo- 

 natet af Vandet og aflejrer det i deres Legeme som Ferrihydroxyd og 

 synes saaledes ligesom Svovlbakterierne og Salpeterbakterierne at vinde 

 Energi ved en rent uorganisk Proces. Okkerlag og Sømalm skyldes sik- 

 kert i mange Tilfælde til en vis Grad Jernbakterierne deres Oprindelse, 

 selv om Ferrokarbonat i vandig Opløsning (kulsyreh.) ogsaa let iltes 

 uden Bakteriernes Mellemkomst. Jernbakterier og Svovlbakterier er 

 sikkert ligesom Salpeterbakterier nogle af de ældste Former af levende 

 Væsener her paa Jorden. 



Andre Former af Svovlbakterier og vistnok ogsaa af Jernbakterier 

 benytter ikke fri Ilt, men bunden Ilt og kan ved at afilte muligvis i 



