Marskdannelse ] q i 



vande og Flodvandets Rigdom paa uorganisk e Smaadele. To Gange i 

 Døgnet er det Flod og to Gange Ebbe; Flodvandet er uklart, graaligt 

 og smudsigt, fordi det er fyldt med utallige, yderst fine mineralske Dele 

 (Ler, Glimmerblade, mer eller mindre fint Sand o. a.), vel ogsaa enkelte 

 organiske Bestanddele; under Højvande er Vandet i Ro, og da synker 

 de medførte Masser, „Slikken", tilbunds; Døgn efter Døgn og Aar efter 

 Aar højnes Havbunden ved denne „Tilslikning", og er det end i de 

 allerfleste Tilfælde en yderst ringe Tilvækst, f. Eks. 1 Fod i et Aarhun- 

 drede, der finder Sted, saa er der dog ogsaa Eksempler paa en langt 

 stærkere Tilvækst, endog f. Eks. 8" ved en enkelt Isflod (7de — 8de 

 Januar 1839), og ved særlige Forholdsregler har man enkelte Steder 

 naaet 6 Fod i 1 Aar. 



Før eller senere kommer der et Tidspunkt, da Bunden toægges 

 under Ebbe n, og der findes nutildags i milevide Strækninger et Bælte 

 paa indtil 4 Mils Bredde, som tørlægges under Ebben; dette er .,\^a- 

 deme". 



Marsken er altsaa i sin Helhed en Række af marine Dannelser af 

 forskellig Karakter, saaledes at den ene af disse Dannelser gaar over i 

 den anden, efterhaanden som Udviklingen skrider frem, og Havbunden 

 højnes ved de stedfindende Aflejringer af uorganisk og organisk Stof. 

 Gaar vi ud^ fra Havet ind mod Land træffes først: 



1) Bændel tangens Region eller Havgræsformat ionen (£. War- 

 ming). Strækningen er her bevokset fortrinsvis med Bændeltang Zostera 

 marina, andre Steder ogsaa med Ruppia el. Havgræsarter. Disse Stræk- 

 ninger er enten helt overdækket af Vand selv ved Ebbetid eller er i 

 hvert Fald kun af og til ved laveste Lavvande halvvejs ovenfor Vand- 

 spejlet. Havgræsregionen danner et Bælte eller en Bræmme uden om 

 Landgrunden, men kan ogsaa overdække øformige landløse Grunde og 

 derved give Anledning til Dannelsen af Marskøer. Tangvæksteme dan- 

 ner paa den flade Havbund en tæt Urskov, hvor der hersker Ro og 

 Stilhed. De mange uorganiske Smaadele, som Tidevandet medfører fra 

 Dybet udenfor Landgrunden, faar under Flodtiden Lejlighed til „at 

 sætte sig" i Tangskovens rolige Vand og danner et Dyndla g, der blan- 

 des sammen med de henfaldende Levninger af Plantevæksten og med 

 Eksk rementerne og de døde Rester af den rige Dyreverden af Orme, 

 Smaakrebs, Fisk osv. som bebor Tangregionen. Bundlaget, der herved 

 opstaar i Tangregionen, bestaar derfor af Mudder, der i det allerøverste 

 knap centimetertykke Lag i Reglen er iltet og har brun Farve, men lidt 

 længere nede er sortfarvet tildels af Svovljem, idet de forraadnende or- 

 ganiske Stoffer paa tidligere omtalt Maade (S. 93) reducerer Havvandets 

 Sulfater til Sulfider. Den mørke Farve, som er karakteristisk for Mud- 



