104 



Jordbunden 



Generalstabens Kort kaldes Søren Jessens Sande (hvilket Navn dog 

 efter Søkortene rettelig tilkommer nogle Grunde langt vesterude i 

 Havet), der i Nordøst gaar over i en Sandvade. Fortsætter man fra 

 denne mod Øst og Sydøst og naaer om paa Østsiden af Øen. vil man, 

 navnlig i Bugten ved Nordby, finde en meget typisk Slikvade". 



Ved Dannelse af Sandvaderne spiller forskellige Dyreformer en 

 stor Rolle og giver derved disse Sandstrækninger en noget forskellig 



Fig. 11. En Del af en Sandvade set lige ovenfra med Sandormeskud, der tildels 



blev dannet, medens Fotografiet optoges, og Sandormetragte. Tillige ses 



Bølgeslagslinjer. (Efter E. Warming.) 



Karakter. Nogle Sandvader er fortrinsvis beboede af Sandormen Areni- 

 cola marina og har derfor faaet Navn Arenicola-Vader (C. Wcsenberg- 

 Lund) og andre Strækninger fortrinsvis af Krebsdyret Corophium gros- 

 sipes og kaldes derfor Corophium -Vader. Sandormen, der i utalte 

 Millioner bebor Sandorme-Vaderne, danner sig et U-formet Rør i Hav- 

 bunden. 1 Almindelighed sidder den gemt i Røret med Mundaabningen 

 vendt mod Rørets ene Ende, Gataabningen mod den anden. Den lever 

 af de smaa Organismer, der findes i Sandet, og er derfor nødt til at 

 sluge store Masser Sand, saa at der ved Mundenden af Røret opstaar 

 en tragt- eller tallerken formet Hulning i Vadens Overflade. Sandet, der 

 passerer gennem Ormens Indre, blandes med og indhylles i Slim fra 

 Tarmvæggene og aflægges ved Gatenden af Røret som karakteristisk 



