108 



Jordbunden 



værende Holme er i Hovedsagen dels Sumpstraa, dels Strand- 

 kogleaks. Andre Steder er det andre Planter, hvad der dels afhænger 

 afjordbundsbeskaffenheden delsogsaa af Vandets Saltholdighed. Ved Mar- 

 sken er der flere Saltplanter, der i en vis bestemt Rækkefølge indfinder 

 sig, efterhaanden som Jordbunden bliver højere og Saltet mere udvasket. 

 Det yderste Bælte af „de saltyndende Blomsterplanters Formation" 

 (£. Warming) udgøres af Kveller Salicornia herbacea. L. Allerede Forch- 

 hammer beskriver den store Betydning, denne etaarige Blomsterplante, 

 epr kun kan vokse paa fugtig og saltholdig Bund, har for Marskdannel- 

 sen. Dens mange vandrette Smaagrene breder sig ud og danner et 



i ig 12. Begyndendi. : ; : itlse i Ringkøbingfjord. 



(Efter N. Hartz.) 



Fangenet for Slikpartiklerne, som medføres af Højvandet, og som i 

 Kvellerbæltet faar Ro til at afsætte sig og højne Jordbunden. Mange 

 Steder støtter Marskboen ogsaa denne Virksomhed ved at føre Grøfter 

 ud fra Kysten. Paa de opkastede Grøftevolde, der under Højvande be- 

 fugtes af Havvandet, trives Kvelleren godt og giver derved Anledning 

 til en Landhøjning, saa at forskellige Græsarter og andre Engplanter 

 kan indfinde sig. I Grøfterne vokser Bændeltang, der som tidligere be- 

 skrevet ogsaa holder paa Slikken, saa at Grøfterne efter nogen Tids 

 Forløb er fyldt med ny Slikmasser, der atter kan kastes op og forhoie 

 Bedene mellem Grøfterne, indtil Landet endelig er blevet „digemodent" 

 d. V. s. forhøjet saa stærkt, at der nu kan vokse en Plantevækst, som 

 det lønner sig at udnytte, saa at et Digeanlæg til Beskyttelse mod Høj- 

 vandet kan blive rentabelt. 



De ved Landhøjningen opstaaede Syltenge har en noget forskellig 

 Bevoksning, efter som Grundvandet staar tæt ved Overfladen eller noget 

 dybere nede. A. Ment:, der særlig har undersøgt disse Forhold, skelner 



