Overgrundens Indflydelse paa Undergrunden 1 i \ 



tap- eller grydeformigt ned i Undergrunden. Den kan være løs og jord- 

 agtig og kaldes i saa Fald Rød jord. Under Ahlen følger den upaavir- 

 kede Undergrund. Man kan i Skove og paa Heder træffe disse Mor-, 

 Blysand- og Ahllag i meget forskellige Udviklingstrin og med meget for- 

 skellig indbyrdes Mægtighed, men Lagfølgen er altid den samme og 

 Oprindelsen ligeledes. 



At det virkelig er Humuslaget: Moren paa Jordoverfladen, der er 

 Aarsagen til de omhandlede ejendommelige Mellemlag, fremgaar med 

 fuld Sikkerhed af de derover fra forskellig Side anstillede Undersøgel- 

 ser, men skønt man gennem Iagttagelser af Naturforholdene længe har 

 kendt disse Dannelsers Forekomst, har man dog ikke altid været klar 

 paa deres Oprindelse. En Tid lang ansaa endog fremragende Forskere 

 som fx. J. G. Forchhammer disse Aflejringer for selvstændige Dannelser, 

 der som andre Lagfølger i Naturen var blevet aflejret efterhaanden det 

 ene Lag ovenpaa det andet, saa at altsaa det underste var det ældste. 

 Ahlen blev anset som en Sandsten oprindelig aflejret som Sand i et 

 Hav eller ved en eller anden Vandbevægelse og Blysandet som et 

 andet selvstændig Lag aflejret paa samme eller paa anden Maade, hvor- 

 efter til Slutningen Morlaget var fremkommet ved Planternes Virksom- 

 hed. Som allerede omtalt (2. Bd. S. 150) antydede E. Dalgas 1866 den 

 rigtige Forklaring af disse Lags Fremkomst uden dog at give nærmere 

 Bevisligheder for sin Antagelse, hvad der heller ikke med rette kunde 

 forlanges af ham i den Sammenhæng, hvori den fremsatte Hypothese 

 fremkom. 



Nærmere Klarlæggelse af Overgrundens Indflydelse paa Under- 

 grunden er derimod fremsat af P. E. Miiller i denne Forskers tidligere 

 nævnte Arbejder '•^■'), og senere hen er Spørgsmaalet undersøgt af andre 

 Forskere i Udlandet. De sure Humusstoffer og den i dem udviklede 

 Kulsyre angriber ved Nedsivning i vandig Opløsning de underliggende 

 Jordlags Mineralpartikler. I det Ydre giver dette sig til Kende ved en 

 Blegning eller Affarvning, der dels skyldes Feldspatbrudstykkernes 

 Kaolinisering dels Opløsningen af de mørke jernholdige Mineraler (mørk 

 Glimmer, Hornblende, Magnetjernsten). I ren Tilstand vil derfor det af 

 Humussyrene og Kulsyren gennemsivede og udtrukne Jordlag Blysandet 

 have en næsten helt hvid Farve, da der kun bliver Kvarts, kaoliniseret 

 Feldspat og maaske lidt afbleget Glimmer tilbage. I Naturen er Bly- 

 sandets Farve dog ofte noget graalig paa Grund af lidt nedslemmet 

 Humus. Den underliggende Ahl er at anse som et Koncentrations- 

 produkt, der indeholder dels de i den oprindelige Jordbund værende 

 Bestanddele, dels den største Mængde af de oprindelig i Moren og Bly- 

 sandet værende Stoffer (Humussyre, Ferri- og Aluminiumoxyd samt 



