1 12 Jordbunden 



Fosforsyre), som Vandet har ført med sig paa sin Vandring nedad og 

 atter af en eller anden Grund afsat igen i dette Lag. Dette kan oplyses 

 ved følgende Analyser, der i sin Tid (1877) blev udført åf CF. A.Tuxen 

 i Tilslutning til ovennævnte Arbejder af P. E. Muller. 



Prøverne er fra en Hedeflade i Birkebæk Plantage nær Herning. 



Humus 



1 Lyngskjold 13,o " ^^ 



II Blysand 1,7 - 



III Rødjord 11, 7 - 



IV Det underliggen- 

 de Fladesand ... 1,- - O,«.«! - 0,i!t - 0,oo« - 0,h,-, - 



I det hele taget er altsaa Ahllaget (Rødjorden) betydelig rigere paa 

 Humus og paa Stoffer, der lader sig opløse i Saltsyre end saavel Bly- 

 sandet som det underliggende Fladesand. Det samme fremtræder ogsaa 

 tydelig af Analyser af Lagene fra et Profil fra Heden paa Skovbjerg 

 Bakkeø udført af samme Undersøger i samme Anledning: 



Humus lait opl. i Saltsyre 



I Lyngskjold 34,.. " .. 0,..i " o 



II Blysand 2,« - 0,4« - 



III Rødjord 10,.-. - 4,i7 - 



IV Underliggende Sand 2,.. - 3^7 - 



Den russiske Jordbundsforsker/ Mischtschersky har nærmere under- 

 søgt den kemiske Side ved Humusstoffernes Indvirkning særligt paa 

 feldspatholdige Bjergarter""). Han viser saaledes, at findelt Orthoklas 

 let sønderdeles ved Ophedning til 115" i tilsmeltede Rør med Humus- 

 stoffer og Vand. Humusstofferne omdannes herved dels til Kulsyre (og 

 Vand) dels til „mineralske Humusforbindelser", d. v. s. Alkalisalte af 

 Humussyre, medens Resten af Feldspaten kaoliniseres. En lignende 

 Omdannelse kan ofte iagttages i Naturen, naar feldspatholdige Stenarter 

 udsættes for Paavirkning af sure Humusstoffer. Granit fx. kan ved at 

 henligge i Hedehumus eller i Mosejord blive fuldkommen affarvet paa 

 Overfladen. I Fig. 14 er efter Fotografi gengivet en Rullesten af rødlig 

 Granit, som i Sommeren 1909 blev optaget nær Overfladen af en lille 

 Moselavning ved Bovbjerg. Af Stenen blev der afslaaet en lang Flis. 



