132 Planterne og Jordbunden 



Det vilde efter denne Oversigt over de forskellige Stofgrupper, der 

 kan forekomme i Planterne, være af Interesse at faa en Redegørelse 

 over, hvormeget de levende Planter indeholder af de forskellige Stoffer, 

 hvoraf de er opbygget. Men det maa erkendes, at det er forbundet med 

 adskillige Vanskeligheder at give en saadan Oversigt. De Plantedele 

 eller Produkter af Planteriget, der tjener til Næring for Mennesket eller 

 dets Husdyr, er ganske vist analyseret utallige Gange efter visse kon- 

 ventionelle Metoder, men iøvrigt foreligger der kun et mindre Antal 

 brugbare Analyser af Planter som Helhed.^") Dette skyldes blandt 

 andet den Omstændighed, at det er et særdeles besværligt og langsomt 

 Arbejde — hvis det da overhovedet paa Videnskabens nuværende Stand- 

 punkt i de givne Tilfælde lader sig gøre — at udføre en fuldstændig 

 kvantitativ kemisk Analyse af Planter eller Plantedele, saaledes, at der 

 kan gøres virkelig Rede for alle de organiske Forbindelser, der findes 

 i paagældende Organisme. 



De fleste af de foreliggende kvantitative Undersøgelser af Plantedele 

 er, som nævnt, nærmest udført i praktisk Øjemed efter rent konventio- 

 nelle Metoder, der ganske vist tillod paagældende Analytiker hurtigt at 

 faa bragt et Resultat til Veje, der kunde tjene til en Sammenligning 

 mellem de forskellige Plantestoffer. Undersøgelsesmetoderne gik ud paa 

 ved visse simple Fremgangsmaader at bestemme enkelte Bestanddele i 

 Stoffet og derefter beregne de andre tiloversblevne Stoffer. Ved at be- 

 stemme Totalmængden af Kvælstof i Plantedele søgte man at beregne 

 Mængden af „kvælstofholdige Stoffer" saakaldet „Raaprotein" ved Mul- 

 tiplikation med en given Faktor. Ved Udtrækning med Æter bestemtes 

 Mængden af „Fedt" eller „Raafedt". Efterat saa vidt muligt alle andre 

 Stoffer var bragt i Opløsning med forskellige Opløsningsmidler, betrag- 

 tede man det tiloversblevne som „Træstof".*) Stoffets Askemængde 

 kunde bestemmes i en særlig Portion ved Forbrænding og Vejning af 

 den tiloversblevne Aske. Ved at sammenlægge Tallene for den fundne 

 Mængde Vand, „Raafedt", „Raaprotein", „Træstof" og Aske fandt man 

 altid, at der manglede en større eller mindre Mængde Stof i den oprin- 

 delige Mængde. Den manglende Stofmængde kaldtes „kvælstoffri Eks- 

 traktstoffer" og anførtes i Analysen, som om det var et virkelig fore- 

 fundet og vejet Stof. Som det let ses, er disse Undersøgelsesmetoder, 

 der, da de fremkom, betegnede et virkelig Fremskridt i Modsætning til 

 tidligere Tiders fuldkomne Famlen, dog set fra et nutidigt kemisk Syns- 

 punkt behæftet med temmelig grove principielle Fejl. Kvælstoffet i det 

 som RaaproteYn angivne Stof hidrører ikke alene fra ProteYn men ogsaa 



*) D. V. s. Cellulose og ikke virkelig Træstof eller Lignin, der for største De- 

 len bortskaffes ved Opløsningsmidlernes Indvirkning. 



