I 



Planternes Bestanddele 135 



maa anses som tilfældig tilstedeværende Gæster, der har været opløst 

 i Jordvandet, og som Planten maaske derfor har været nødt til*) at op- 

 tage sammen med de egentlige Næringsstoffer, d. v.s. de Stoffer, som 

 er nødvendige, for at Planterne kan trives. Disse Stoffer anføres i 

 Almindelighed som „de fire Syrer" og „de fire Baser" og er: 



Kulsyre Kali 



Salpetersyre Kalk 



Fosforsyre Magnesia 



Svovlsyre Jemtveilte 



hvortil kommer Vand og fri Ilt (for Aandedrættets Skyld). I de fleste 

 Landplanters Aske findes dog hyppigt ogsaa Aluminium og Mangan, saa 

 at disse Stoffer næppe er helt tilfældige Gæster. Det samme gælder 

 Fluor og Jod samt tildels Brom i Tangarternes Aske. Kiselsyre, Natron 

 og Klor er ogsaa sædvanlige Bestanddele af Planteaske, men man me- 

 ner gennem Kulturforsøg i Vand at have fastslaaet, at Planterne dog 

 kan trives uden Tilførsel af disse Stoffer. Som fremhævet fra anden Side 

 kan der om disse Stoffer, som almindelig forekommer i Planterne, an- 

 føres: „Fordi alle disse Stoffer**) ikke er nødvendige for Planten, er 

 det ingenlunde givet, at de ikke kunne være nyttige. Bortset fra deres 

 Indflydelse paa Jordbundens fysiske Egenskaber, kunne disse Stoffer 

 bidrage til at holde en passende Reaktion i Jorden, og endelig er det 

 paavist. at hvor der ikke findes andre Salte, kræves en større Mængde 

 af de nødvendige Askebestanddele til en Plantes normale Udvikling, end 

 hvor Planten ogsaa kan optage Natron, Kiselsyre o. a." (W.Johannsen). 

 Der foreligger i Litteraturen en stor Mængde Analyser af Plante- 

 aske. I omstaaende Tabel er gjort et lille Udvalg af en af E. Ebermayer 



*) Det anførte om, at Planterne er nødt til at optage de Stoffer, der bydes 

 dem i Opløsning i Jordvandet, er kun tildels rigtig. Der kan saaledes eksempel- 

 vis anføres Forsøg (først udført af Ldw & Bokornij), der viser, at levende Alger 

 er i Stand til at uddrage Sølv af en yderst fortyndet svagt alkalisk Opløsning 

 af Sølvnitrat (1 Del i 100 000 Dele Vand). Anbringer man en levende Algetraad 

 i en saadan Opløsning, bliver Traaden efter kort Tids Forløb brunlig og er efter 

 12 Timer helt sortfarvet af amorft Sølv. Dræbte Algetraade farves ikke. Ogsaa 

 alkaliske yderst fort\ndede Opløsninger af Guld og Platinsalte reduceres paa 

 lignende Maade i levende Algetraade, hvorimod der ikke udskilles Metal af 

 Kobber- eller Blyopløsninger. Planterne synes altsaa til en vis Grad at 

 kunne udvælge de Stoffer, der passer dem, naar de bydes dem i Opløsning. 

 Midlet hertil er den forskelligartede osmotiske Evne, som de Væv besidder, 

 hvorigennem de nævnte Opløsninger skal passere. Concentrationen af den Op- 

 løsning, der diffunderer ind i Planten er ofte meget forskellig fra Opløsningen 

 uden for Planten. 



♦*) Cl, Na, Si, F, Zn, Al, Mn. 



