188 Jordforbedringsmidler 



om Moser 2. Bd. S. 181), dels ogsaa ved at Aaer og Bække har uddybet 

 deres Lejer og skaaret sig dybere ned i Underlaget. Ad kunstig Vej har 

 man allerede i Middelalderen foraarsaget Afvanding ved Aaregulering 

 og Grøftegravning, selv om der ogsaa kendes Eksempler paa det mod- 

 satte: kunstig Opstemning af Aaer og Søer bl. a. i Fiskeriøjemed og for 

 at skaffe Vandkraft. ■'") Efterhaanden som Agerdyrkningen bredte sig 

 paa Skovenes Bekostning, skred Afvandingen af den danske Jordbund 

 mere og mere frem, men endnu saa langt ned i Tiden som i Midten af 

 det 18de Aarhundrede henlaa dog store Strækninger lidende af „skade- 

 ligt Vand". Som oplysende Eksempel paa Tilstandene den Gang kan 

 følgende anføres: 



Erik Pontoppidan meddeler i sin „ Danske Atlas" 1 . Bd. 1 763 i Af- 

 snittet „Om Danmarks Grund i Ager, Eng, Tørvemoser og Skove" Be- 

 retninger fra England, i Følge hvilke man anslog, at omtrent ' s af det 

 dyrkelige Land henlaa i udyrket Tilstand som Overdrev og Kærjord. 

 P. mener, at slet saa galt er det dog ikke i Danmark: „Dog alligevel 

 holder jeg for, at i Jylland ligge mange Tusinde og i Sjælland nogle 

 Tusinde Tønder Hart-Korns Sædeland indtil denne Dag øde, eller saa 

 got som øde, overgroet med Lyng, med Mos, eller med lidt tørt og 

 ukraftigt Græs, da det dog, ved Dyrkelse og Jordens Aabning, samt 

 Udsettelse for Solens og Luftens Effluviis, kunde blive til Deels 3 Gange 

 saa grødefuldt og gavnligt for sin Eyermand. Det samme kan siges om 

 en muelig og saare gavnlig Omskiftelse, værd at foretage i mange sure 

 Moser og øde Kiær, som ved Aabning og Afløbs-Render, kunde give 

 baade Græs, Høe og Tørv i stor Overflødighed, da de nu give saare 

 lidet . . . Paa visse Stæder tilføres de Danske Enge ikke liden Skade» 

 ved Vand-Møllernes Magt til at hindre Vandets Fald med deres Stiebord 

 og Sommeren igennem, at lade alt for megen Vædske blive staaende 

 paa Engene. Man veed Exempel, at en saadan Mølles Afskaffelse mod 

 billigt Vederlag, haver forskaffet de tilgrendsende Proprietarier aarlig et 

 par Tusinde Læs Høe, da alle deres vidtløftige Eng-Marker blive be- 

 friede for Sommer -Vandet, hvis Oversvømmelse tilforn gjorde dem saa 

 got som ubruelige." 



Siden Erik Pontoppidans Dage er Udtørringen af Moser og Kær i 

 Forbindelse med Aareguleringen skredet frem i stor Maalestok. Særlig 

 haardt er det gaaet ud over Vandmøllerne. Der lever sikkert nu 

 mange Mennesker her i Landet, som aldrig har set en Vandmølle. I 

 tidligere Tid dannede derimod den lavt liggende Møllergaard med det 

 store klaprende Vandhjul og den ovenfor liggende Mølledams klare blin- 

 kende Øje et karakteristisk Træk i det danske Landskab. Ødelæggelses- 

 krigen mod Vandmøller er ikke altid foregaaet under helt fredelige 



