8 Mindeskrift for J. Steenstrup. I. 



har jeg ondt ved at forstaa ; det gik i hvert Fald, men det kan neppe undre, at 

 noget maatte hde, og blandt dette var altsaa Naturhist. Forening. 



Helt andre Grunde holdt ham borte i 1878. Tidlig paa Vinteren det Aar havde 

 han det Uheld at glide og falde paa Gaden; saavidt jeg husker, var han paa Vej 

 ud til Brygger Jacobsen, der to Aar forud havde stiftet Carlsbergfondet, i hvis Be- 

 styrelse Stp. strax var indtraadt og siden havde Sæde lige til sin Død ; ved Faldet 

 knækkedes Laarhalsen, og der fulgte nu et 3 Maaneders Sygeleje, efter hvilket Stp. 

 var uhyre medtaget og kun langsomt genvandt sit Humør og sin Arbejdskraft. Sin 

 Førlighed genvandt han aldrig helt ; han blev halt for Resten af sit Liv og maatte 

 gaa med to Stokke. Kun saaledes — som Invalid — har vel de fleste af de her til- 

 stedeværende kendt ham ; dog tror jeg, at selv de, der kun har kendt ham saaledes, 

 undertiden helt kunde glemme hans legemlige Skrøbelighed, naar han stod livlig og 

 optaget af et eller andet Emne i Samtale, fægtende saa med den ene, saa med den 

 anden Stok. Selv vi, der havde kendt ham før Ulykken og ofte havde set ham 

 komme som en Stormvind, naar han var i Affekt — som det kunde hænde, heftig 

 og nervøs som han var — vi kunde, i hvert Fald ofte, glemme, at han ikke helt 

 var som tidligere. 



For nu at vende tilbage til Stp. s Virken i vor Forening, tilføjer jeg, at Listen 

 over hans samtlige populære Foredrag udgør 55, det første, som alt angivet, om 

 Tørvemoserne, holdt i Novbr. 1837, det sidste i Decbr. 1884, om Skalskiftet hos 

 Krebs og Krabber. 



Større Interesse end Tallene har naturligvis et Blik paa Foredragenes Indhold. 

 Som venteligt var, afspejler de videnskabelige Foredrag næsten alt, hvad Stp. 

 har arbejdet med og været optaget af. Alene gennem de trykte Oversigter over 

 Møderne faar man et levende Indtryk af, hvorledes han Trin for Trin samler 

 Bidragene til Belysning af vor Fortids Dyreverden fra Moser, Jordlag og Køkken- 

 møddinger, hvorledes han drager Sammenhgninger med det, som andensteds kom 

 frem ved Undersøgelser af Pælebygninger, Huler og Breccier, hvorledes han ud- 

 former sit Syn paa den forsvundne Dyreverdens Samtidighed med Mennesket, hvor- 

 ledes han kritisk sondrer Mærkerne efter Menneskets Behandling af Knogler og Knogle- 

 fragmenter fra dem, som Rovdyr, Rovfugle og forskelhge Naturprocesser frembringer, 

 indtil han for sidste Gang, i 1886, samler det hele Billede af Danmarks præhistoriske 

 Fauna og Flora saaledes, som det efter hans Anskuelse nu kunde sammenfattes. 

 Vi ser, hvorledes han bevarer sin Ungdoms Sans for biologisk Iagttagelse — 

 jeg skal som Exempel minde om hans allersidste Foredrag, som lige blev nævnt ; 

 hvorledes han opmærksomt fulgte alt, hvad der stod eller paa nogen Maade kunde 

 sættes i Forbindelse med de mange Forhold, som han havde arbejdet med eller 

 strejfet i Skrifterne om Generationsvexelen og Hermafroditismen, som f. Ex. 



