Hector F. E. Jungersen; Tale ved Mindefesten for Japetus Steenstrup. 11 



flere vigtige Momenter og saa bygge videre, støttet af sin Fantasi og store Kom- 

 binationsevne — Egenskaber, uden hvilke ingen Videnskabsmand bliver en stor Na- 

 turforsker. Men den indgaaende Prøvelse, hvis Ret han fuldtud erkendte og med 

 Strenghed fordrede af Andre, den kunde han selv undertiden undlade, og det kunde 

 da ikke undgaas, at han begik Fejl — store Fejl. Men selv hvor dette var Til- 

 fældet, kunde hans med stor Skarpsindighed og i bestikkende Fremstilling fremførte 

 Opfattelse ikke blot ægge til Modsigelse, men give Impulsen til at tage en Sag op, 

 hvis væsenlige Sider hidtil var oversete. Som Exempel skal jeg lige nævne hans 

 Afhandlinger om Øjets Stilling og Øjets Vandring hos Flynderfiskene. 



Tidens Knaphed forbyder mig at gaa ind paa en Paavisning af mangt og meget, 

 som han paa de forskelligste Omraader har peget paa eller haft Øjet aabent for. 

 Jeg skal blot til Slutning fremhæve, at den Del af hans Arbejde, der nationalt set 

 har størst Betydning, er den, som samler sig om vor forhistoriske Dyreverden og 

 dens Forhold til vort Lands øvrige samtidige Natur og Kultur. Her har han baade 

 skabt Grundvolden for Eftertidens videnskabelige Arbejde og tillige i vide Kredse 

 af vort Folk vakt den Sans og Interesse, som er en saa væsenlig Støtte for vore 

 videnskabelige Samlinger og derved for vor Videnskabs videre Fremskridt. 



