Johannes Steenstrup: Iapetus Stf.enstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1846. 7 



Køkkenet, Trøjen trak man paa, mens man løb over Gaarden, thi det gjaldt om at være 

 første Mand ude ved Gærdet for at se, om der ikke var fanget Kramsfugle i Snarerne. 

 Christian, deri 1835 afløste lapetus Stp. som Lærer for Brødrene, fortæller i et Brev til 

 ham, at »nogen Splid sætter Kramsfuglene undertiden mellem Mathias og de to mindste 

 Drenge, men jeg haaber, den vil gaa bort med dem«, og han tilføjer, at det »vist er sjæl- 

 dent at finde fire saa flittige og ordentlige Drenge, som de ere det, paa ét Sted«. 

 Iapetus var tidlig Samler og forsøgte ogsaa at udstoppe; en Gang da han var i Færd 

 med at præparere en Fugl og derfor havde forsynet den med mange Knappenaale, snap- 

 pede Katten dog Fuglen fra ham og undløb med den farlige Bid. Ved en anden Fangst 

 var der ogsaa Anvendelse for al Opfindsomhed, nemlig i Kampen mod de talrige Rotter, 

 hvor det gjaldt om ved skiftende Anvendelse af Fangemaader at komme dem til Livs, 

 og lap. Stp. kunde senere under sit Ophold hos Familjen Aall paa Næs i Norge med- 

 dele af sin Erfaring. 



Om Vinteren tumlede Drengene sig paa Isen paa Skøjter, som de selv tildannede 

 af Okseben (ganske som det fortælles i Sagaerne om Nordboerne og siges om Vinterguden 

 UUer). En gammel forkommen Student, der levede paa Sognets Bekostning og stundom 

 kom til Præstegaarden, fortalte Drengene, at i hans unge Dage var det Kunsten under 

 Løbet at kunne berøre Isen med sit Hovedhaar, men dengang bar man jo de lange 

 Lokker. 



Drengene bleve i de yngre Aar sendte til en Forberedelsesskole i Thisted, som den 

 residerende Kapellan Peter Nielsen Brandt (senere Præst og Provst i Ringkøbing) holdt, 

 indtil den Tid kom, at de kunde sendes til Aalborg Kathedralskole. Af denne godmo- 

 dige, lidt djærve Mand, men flinke Lærer fik da ogsaa Iapetus nogen Tid Undervisning, 

 men saa fik Brandt Sognekald*), og der maatte tages anden Bestemmelse. Pastor Steen- 

 strup skrev da til Enkemadam Kaarsberg i Aalborg, hvor de to ældste Sønner allerede 

 vare satte i Kost (8-9-1826): 



»Hr. Brandts Forfljrttelse fra Thisted har sat mig i Forlegenhed med min In'di«' 

 Søn, som efter Turen skulde have været hos ham endnu et Pnr Aur, og jeg vnod ikk«>. 

 hvor jegskal hen med denne haabefulde Dreng, naar han ej kan k imne i Aalborg SKmI, , 

 hvilket ikke kan ske, naar De ej vil tillade, at han logerer paa Kammer med sine a'Idre 

 Brødre og faar med disse Kost ved Deres Bord. . . De, saavel som Deres salige Mand, 

 har glædet mig indorligen ved at bevidne Deres Tilfredshed med Michael, ug jeg tør 

 indestaa for, at lian ikke overgaar disse tvende yngre Brodre i Flid, Saxielighed og Be- 

 skedenhed«. 



Saaledes blev da lap. Stp. optaget i den Familje, til hvilken han skulde knyttes ved 

 inderlige Baand, og hvor han følte sig som i et andet Hjem. 



Købmand Hana Kaarsberg var død i April 1826, og dtMi aldhte Son Jons sfyrtvle 



>) Jfr. Viih. Birkedal, En LivsFørelBe II, S. 7 (Digtet »En rra>st«). 



