Johannes Steenstrup: Iapetus Steenstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1846. 13 



berg. Og med fuld Hæder kunde lapetus om Efteraaret forlade København, idet han 

 i Oktober havde taget Anden Examens sidste Del med 2 præ ceteris, 2 laud. 



Naturligvis havde Steenstrup i dette Rusaar med begærUgt Sind grebet alt, hvad 

 Hovedstaden ved sine Samlinger og gennem Universitetets Forelæsninger kunde byde 

 li;uis naturhistoriske Videlyst; det mærkes da ogsaa, hvor ivrig han er i disse Retninger 



— Prof. Reinhardt gav ham Lejlighed til at studere paa Fuglesamlingen i Stormgade 



— uden at han dog forsømte Professorernes Kollegier i de Fag, hvori han skulde prøves 

 ved Anden Examen. Kammeraterne fra Aalborg betegnede ham paa denne Tid paa 

 Grund af hans travle Virken som den stundesløse. Den tre Aar ældre Fætter Frants 

 Vogelius Steenstrup Jacobsen, der studerede Theologi, men tillige var stærkt optaget 

 af Naturhistorien og senere blev Læ>rer i Sorø i dette Fag (død 1870 som Præst paa Samsø), 

 sendte fra HiH'sholm, hvor han var Huslærer, Stp. Insekter og modtog til Gengæld Planter 

 for sit Herbarium. Med andre Studerende, der vare grebne af den samme Kærlighed 

 til Naturhistorien, lagdes ligeledes Grunden til et varigt Venskab, saaledes som det senere 

 vil ses. 



Men saa forestod Hjemfarten til Thy og et Aars Fraværelse fra Hovedstaden. Tre 

 Studenter kunde Faderen ikke holde herovre, og han manglede en Lærer for de yngre 

 Børn. Det har faldet Ia[)etus Stp. haardt at forlade Universitetet, men sikkert ogsaa 

 Faderen at skulle kalde netop ham blandt Sønnerne hjem. Begge indsaa, at et Ophold 

 paa Landet dog maaske var bedst for hans nervøse Helbred og Sind, og i hvert Fald 

 var det økonomisk nødvendigt. Saaledes blev da Hillerslev Præstegaard lapetus Stp.s 

 Opholdssted, og Undervisning af Brødrene hans Gerning. Men dette Tidsrum, der skulde 

 udstrække sig over halvandet Aar, blev ogsaa en vigtig Uddannelsestid for ham, cii 

 Tid, da han ret indøvede sig i at studere paa egen Ilaand i Naturen og ved daglig la^M- 

 tageise at drage saa megen videnskabelig Nytte og La^re som muligt ud af de ensfor- 

 mige Omgivelser. 



Ved hans Bortrejse fra Byen havde Professor Reinhardt tilraadet ham ikke at lægge 

 sit Yndlingsstudium paa Hylden, men fortsætte Stu<lierne i Naturen. Stj). skrev et 

 halvt Aar senere (19-3-1834) til Professoren, at denne havde lovet at være ham behjælpe- 

 lig til at kunne studere Naturen dér, naar han blev rigtigen underrettet om Opholds- 

 naturhistorisk' K II ikter. Stp. redegør for, hvordan lim hu i I- tiMliL'' 

 pu;i Liutanikrns Vegnf gcnnemstrejfet den største Del af Thy, men lørst i do tre .sni.sir 

 Aar givet sig lidt af med Zoologiens forskellige Dele. Han skildrer Landets skovløse 

 Karakter og de overordentlig store Moser og Kær med deres utrolige Antal af Stylte- 

 gængere og tildels Svømmefugle. Et saadant Kær strakte sig li • ^ iii<lklittcmo ved 

 Vesterhavet næsten lige til Præstcgaarden og var 1 V2 Mil langt; »i det ene Hjitnu af 

 dette Kær har min Fadrr fnr mange Aar sid. n (ilantet nogle Hundred«« Elle, •)g imellem 

 disse er jeg temmelig sikker paa at trælle de Irækfugle, som konune hurt. Fiskene i 



