Johannes Steenstrup: Iapetus Stbenstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1846. 35 



Hvad Indtryk har Budskabet om Frederik den Sjettes Død gjort i Reykjavik? 

 Her voldte det en almindelig og sand Landesorg. 



Med de bedste Ønsker for Dem og Deres Forehavende slutter jeg disse Linier, 

 forblivende 



Deres hengivne 



CoUin. 



Under sine Rejser i de islandske Fjelde og under sit lange Vinterophold i Rey- 

 kjavik havde Stp. samlet sig mange hengivne Venner, som længe efter vedblev at 

 staa i Brevveksling med ham (Apotheker J. G. Møller i Reykjavik skriver den 25. Juli 

 1841: »uden at smigre Dem, gode Ven! tør jeg nok paastaa, at ingen Rejsende i Is- 

 land har efterladt sig et bedre Minde end De!«). Men Stp. havde ogsaa Behov at 

 have deltagende og trøstende Venner, thi det var tunge Budskaber, som Foraars- 

 skibene bragte ham. Ikke blot indløb nu Efterretningen om Kong Frederik VFs 

 Død men Brevene bragte Stp. Bud om, at hans Fader og den, som han selv kaldte 

 sin »anden Moder«, begge var bleven kaldt bort. 



»Vor salig Fader har jo ofte selv med en underlig Bestemthed forudsagt, at han 

 ej levede længe«*), skriver Broderen Auditør Michael Stp. En vis Uro eller Utaal- 

 modighed hos ham var ikke bleven mindre med Aarene og stod vel i Forbindelse 

 med legemlig Svækkelse. En Dag blev han pludselig lam i den ene Side og mistede 

 Mælet; saaledes henlaa han nogle Dage, tog mildt og kærligt Afsked med Hustru 

 og Børn og døde den 23. Januar 1840. Fire Sønner førte hans Lig til Slægtens 

 Gravsted paa Sjørring Kirkegaard, hvor han havde bestemt at ville hvile*). Kort 

 efter at Ida Kaarsberg var kommen hjem fra Bisættelsen i Skelund, blev 

 hendes Moder syg, og faa Dage efter udaandede denne fromme og kærlige Kvinde 

 (24. Fcbr.). 



') I Thisted Amtsavis fandtes 1910 blandt »Sagn fra Thy, sitmlcdc efter Fulkoiuuiulo af D.« 

 følgende : Pastor Steenstrup, der for en hel Del Aar siden var Prac^st i Hillerslev, skal have været 

 meget nærsynet, men Varsler og den Slags Ting kunde han tydelig se. Nogle faa Dage for han 

 dodc, fortalte han sine Nærmeste, at han snart skulde do, for han havde tydelig hørt sig selv 

 gaa omkring i Stuerne med sine Tøfler paa. En Dag stod han ude i Haven og plukkede Hind- 

 baT, og som han stod allerbedst ved sit Arbejde, saa han en Flok sortklædte Mn-nd ga« gennem 

 Haven over til Kirken med en Ligkiste. Dette Syn blev han megot forknyt over; thi han var 

 bange for, at det var en af hans otte Stinner, der skulde du, og at det var Varsel <ierfor, han 

 havde »et. Det blev imidlertid ingen af dem, men derimod hans Huslærer, en Seminarist fra Sned- 

 sted, der døde, og da hans Kiste ikke kunde komme ud af Døren, maatte do sætte den ud igen- 

 nem et Vindu, der vendte ud til Haven, og gik saa med Liget gennem Haven til Kirkcgaardcn, 

 saaledes som han havde set det. 



M Om Slægten Steenstrup henvises invrigt til det af Dansk Genealogisk Institut udgivne 

 Skrift: Provst Jørgen Carstensens Slægt, ve<l Max (Jroshennig, S, 58 — ve<l Institutcti Velvilje 

 har ovenfor (S. G) Portrætterne af Pastor Steenstrup og han*; llusfrn kiuuK'l gen^ves — og til 

 Mindeskriftet over I. C Jacobsen, ved C. Nyrop, S. 130 f. 



6* 



