60 Mindeskrift for J. Steenstrup. II. 



at vi, Thetis idetmindste, naar Skotland 4 — 5 Dage senere end om vi vare gaaede 

 alene, hvilket meget har kedet os allesammen, kan Du tro ; thi vort Ophold i Skot- 

 land bliver vel nu reduceret til et Par Dage, og Kronprinsen, som gik iland med 

 Gefion ved Leith eller Edinburgh, naar maaske allerede Cromarty, inden vi komme 

 der, og har naturligvis ikke Lyst til at blive der alene for vor Skyld. Derom kunne 

 vi nu imidlertid ikke vide noget, førend vi komme iland, hvilket forhaabentlig senest 

 vil ske imorgen. Imod Sølivet her ombord kan jeg intet have at indvende, naar 

 man skal være tilsøs. Officerkorpset er saa flinkt, som man kan ønske sig det, vel- 

 villigt, dannet; Chefen er saa sjelden en Perle, som man kan vente at faa, dygtig, 

 driftig, videnskabelig, mine Medrejsende, Kammerherre Biilow, Dr. Lund og Kloss, 

 meget selskabelige og omgængelige Mænd, idetmindste paa Rejser, men eet savner 

 jeg, Arbejdsro og Arbejdslyst ; dog maa jeg sige, at i de senere Dage har jeg begyndt 

 at studere nogenledes ordentlig, og her i Lægens Lukaf (Lægen er en yngre Bekendt 

 af mig, [H. J.] Matthiessen) har jeg meget god Ro og Lejlighed til at arbejde, og det 

 samme gælder ogsaa for Chefens Kahyt, hvor jeg, siden jeg for Alvor begyndte at 

 tage fat, som oftest har siddet. Søsyge har jeg kun følt lidt af et Par Dage, men 

 kun i den mildeste Grad, jeg ellers plejer at have det, og i de senere Dage har jeg 

 slet ingen Gene af Søen i nogen Henseende. Lidt Smag i Munden sommetider, det 

 er det Hele. Fra den Side ser Du altsaa, min elskede Kone! at jeg ikke er at 

 beklage, og at Søturen derfor nok i det hele vil blive styrkende for mig, det bør vi 

 haabe ! Maatte den kun give mig et tilfredsstillende Udbytte, det er det, der martrer 

 mig lidt; den lange Tid paa Søen og det korte Ophold paa Land, som synes at skulle 

 blive os til Del, lover mig jo ikke det bedste, men jeg giver ikke Haabet op derfor. 

 Ser jeg mig ikke i Stand til at levere ydre Tilfredsstillelse, hvorved jeg mener Til- 

 fredsstillelse for Kongen og Kronprinsen, vil jeg stræbe til det Yderste efter en indre 

 Tilfredsstillelse og om muligt se at vinde nogen Resultat for mit Program, hvis Emne 

 saa meget interesserer mig. Paa Færøerne vil jeg derfor saa lidt som muligt selv 

 skrabe, at jeg kan faa nogen Tid til Undersøgelser; jeg tænker allerede den første 

 Dag at skulle faa et Par Færinger indøvede deri. Men det er nu nok om disse 

 Planer. Gid vi blot snart maatte komme der; vi have endnu 150 Mil, inden vi 

 naar derop. 



Du kan tro, jeg ofte, naar jeg sidder lidt ene, ser hjem til Eder, spadserer med 

 Dig og Anna og Talke i Haven og Filosofgangen, saa fortæller jeg Eder Et og andet 

 herfra, om vort store Mandskab, Eksercitsen, Kanonerne og det hele Orlogsvæsen, som 

 sandelig er interessant nok at kende noget til. Vi har ogsaa en køn Slump ombord 

 — omtrent halvtrediehundrede Mand, Gefion har endnu flere ; iaftes fik vi Lods 

 ombord, han fortalte os, at Korvetten med de danske Kadetter allerede havde ventet 

 i Cromarty i to Dage paa os; den skal ledsage os til Færøerne, saa vi danne en net 



