6 Mindeskrift for J. Steenstrup. III. 



vittighcdsfuld Bestræbelse for mig at virke saa meget og saa nyttigt for denne Sum, 

 som det er mig muligt, og tillige skal jeg aflægge for Deres Høivelbaarenhed Regnskab 

 for Anvendelsen af den, saasnart jeg er vendt tilbage. 



Det være mig her tilladt at gjøre opmærksom paa at min Fader, Pastor Steenstrup 

 til Scheelund, som efter det kongelige Landhuusholdningsselskabs Opmuntring har ar- 

 beidet paa en Beskrivelse over Thisteds Amt, haaber at erholde en Maaneds Fritagelse fra 

 sine præstelige Forretninger, for at igennemreise den Deel af dette Amt, som det ved hans 

 Forflyttelse blev nægtet at undersøge nøiere. Da han har ønsket, at jeg kunde ledsage 

 ham paa denne Reise, for at være ham lidt behjelpelig med den physiske Deel af Ar- 

 beidet, haaber jeg derved at kunne udstrække Iagttagelserne over Tørvemoserne til de 

 af Dau ikke bereiste Egne: Thy, Mors og Hanherred. 



Ifald de i disse Linier indeholdte Anskuelser skulde finde Deres Høivelbaarenheds 

 Bifald, vilde jeg giøre det ærbødige Forslag at Reisen maatte foretages i Slutningen af Mai 

 eller i de første Dage af Juni, for at jeg kunde undersøge een eller flere af de større Moser 

 S. for Liimf jorden førend jeg i Forening med min Fader reiste til Thy, og siden forfølge 

 Rækken af Tørvemoserne igjennem Vendsyssel forat ende med Undersøgelserne over 

 Martørven i den allernordligste Deel af Jylland«. 



Kbhvn. 26-4-37. Ærbødigst 



J. Japetus S. Steenstrup. 

 Studiosus zool. et geol. 



Forchhammers Anbefalingsbrev til Collin er ogsaa ret karakteristisk og kan gen- 

 gives her: 



»Hr. Conferentsraaden har ønsket, at jeg skulde udvikle, hvorfor jeg troer at en 

 nøiagtig naturhistorisk og technisk Undersøgelse af vore Tørvemoser vilde være af stor 

 Vigtighed, og jeg griber gjerne denne Leilighed for at bidrage min Deel til disse Under- 

 søgelser. 



Jeg behøver ikke at gjøre Hr. Conferentsraaden opmærksom paa, at det kraftigste 

 og bedste Middel til at befordre Cultur, Industri og selve Folkets Velværen, er Kundska- 

 bernes Udbredelse og at vi først og fremmest maa kjende vore naturlige Rigdomskilder 

 og studere deres Forhold i alle Retninger, den meest videnskabelige ikke udelukket, da 

 ogsaa dens Indflydelse paa Praktiken er meget stor eller kan blive det. -Nu er der maaskee 

 ingen Deel af vore raae Naturproduktioner, der har en mere af gj ørende Indflydelse paa 

 Industri og Kultur end Brændsel, og for os ere store Strækninger af Landet indskrænkede 

 til Brugen af Tørv. 



En Undersøgelse over Tørvens Beskaffenhed og om Forraadet af dette Brændema- 

 teriale i de forskjellige Dele af Landet er derfor ganske uundværhg for enhver, der vil 

 gjøre sig bekjendt med Landets Hjelpekilder. Til denne Undersøgelse slutter sig umid- 



