Japbtus Stbenstrup: Et hidtil utrykt Arbejde vedrørende Tørvemoser. 7 



delbart Efterforskninger om Størrelsen og BeskafTenheden af Eftervexten og paa disse 

 igjen maae de Midler være byggede, hvormed man vil gjøre det muligt at benytte det 

 nuværende Forraad af Tørv uden at forhindre Vexten af Moserne. Regne vi hertil, at 

 Mosernes Undersøgelse allerede have leveret mange interessante Fakta med Hensyn 

 til Geognosien og Landets ældre Historie, troer jeg at Hr. Conferentsraaden vil være 

 enig med mig at det i høi Grad er Regjeringen værdig at understøtte disse Forskninger. 

 Hr. J.Steenstrups Kundskaber i alle Grene af Naturhistorien, hansSandhedskjerlighed 

 og Iagttagelsesevne, saavelsom hans utrættelige Iver for disse Studier gjor ham efter 

 min Mening udmærket godt skikket til disse Iagttagelser.« 



27-4-37. Ærb. 



G. Forchhammer. 



Rentekamret bevilgede Steenstrups Andragende om Rejs^enge, og han begav sig 

 afsted. Fuld Arbejdsfred til Opgavens Løsning fik han dog ikke, da der allerede d. 29. 

 Aug. 1837 fra Rentekamret udgik Ordre til Steenstrup om at undersøge Livø. Denne 

 hørte under Bjornsholms Gods, der tilhørte »den kgl. Kasse«. I Instruksen til Steen- 

 strup anføres: »Livø ønskes undersøgt med Hensyn jmi. 'mi sammesteds maatte finde« 

 nogen Jordart, som i teknisk Henseende kunde ansees at være af særdeles Vigtighed« (Rente- 

 kamrets Skrivelse af 29-8-1837 i Stp. Ark.). 



Ønsket om at undersøge Livø motiveres ikke nærmere, men man tager næppe Fejl, 

 naar det antages at hænge sammen med de Formodninger om Stcnkulforokomster ved 

 Limfjorden, som allerede i 1809 havde ledet Rentekamret til at anstille r« i \i.|lloftige 

 og kostbare Eftersøgninger, blandt andre Steder paa Fur*). Der fandtes dog iiverken 

 den Gang eller senere noget, der kunde bestyrke denne Tanke, endsige brugeligt; Sten- 

 kullag. Som efterfølgende Originalafhandling af Steenstrup viser, kom han dog trods 

 Afbrydelserne vidt omkring og fik i den korte Ti«! undersøgt mange Moser. De to fol- 

 gt»nde Vintre var han beskæftiget med at bearbejde sine Resultater, dels fra denne Rejse 

 dels fra Undersøgelserne paa Sjælland, men fik holler ikke L«»v til at gøre detto Arbejde 

 færdig i R(j, da han, som nævnt, si<lst i Maj 1839 af Rentekamret fik Ordn« til at n»J8e 

 til Island og derved kom ind paa helt ny Undersøgelsesomraader, som der fra anden 

 Side vil blive givet Beretning om. 



Den foreliggende Indberdning til Rentekamret om Undersøgelsen af Moserne over- 

 holder af en eller anden (irund ikke den geografiske Onlen, hvori Moserne blev under- 

 søgt, saa at i Beskrivelsen Moser beliggende Nord og Syd for Limfjonlen følgiT ind nu;llem 

 liverandn», men Udgiveren har ment det rigtigst ikke at foretag(» nog(»n Forandring i saa 

 Henseende, skønt Steenstnip ganske utvivlsomt vilde have ortlnet Beskrivelsen af de 

 enkelte Moser med Hensyn til deres Beliggenhed, li\ i- hm selv hav<le lM»»nrgi4 Udgivelsen 



*) SrogL J. O. FoncHHAMMKR. Anf. 8td. S. 87—88. 



