Japbtus Steensthup : Et hidtil utrykt Arbejde vedrorende Tørvemoser. 15 



regelmæssigen deres Plads, saa de ligesom bekrandse disse; imellem Tuerne, især hvor 

 disse ere mere aabne, slynge gjerne Tranebærbuskene (Oxycoccus palustris) deres lange 

 Traadstængler i et tæt Fildt over Sphagnumstæppet. I Tuebeltet eller lidt inden for 

 dette i den vildere Deel af Mosen, findes flere større eller mindre Aabninger i Tørvemassen 

 eller Mosepytter, nogle større andre mindre; alle have de Vandet meget plumret og til 

 alle Sider omgivet af den lodrette Tørvemasse væg; man kan neppe antage at der er Fisk 

 i nogen af dem, selv i den største, de saakaldte »Gaaseluner«, som er den eneste der i 

 meget tørre Somre ikke er udsat for at udtørre; i denne voxede en Deel gule Aakander 

 (Nuphar luteum), og i dens Omkreds var ogsaa Vegetationen noget forskellig fra den øvrige 

 Moserands og Moses (Eriophorum vaginatum, Saxifraga hirculus. Agrostis stolonifera, 

 Arctostaphylos officinalis, Salix repens og tillige smaae Buske af El og duunhaarede Birk, 

 Betula alba). 



Har man nu naaet den indre Rand af denne Indfatning, som saaatsige omgiver 

 hele Vildmosen, kommer man til den midtere Deel eller egenlige Skive af Mosen; her 

 ophører Lyngen ialm. at være fremherskende; den almindelige Sphagnum danner der- 

 imod et sammenhængende Tæppe, hvorpaa hist og her findes enkelte Holme af Lyng, 

 sjeldnere af Pors (Myrica gale). I det fugtige Sphagnumsmos voxe Drosera longifolia, 

 Dr. rotundifolia (Soldug), Tranebær (Oxycoccus palustris), Rensdyrmos (Cetraria rangi- 

 ferina) ; hvor Sphagnumsmosset er aldeles paa Heldingen og begynder at gaa ud: An- 

 dromeda poliifolia, Carex limosa (Dyndstar), og er den allerede paa Overfladen forvandlet 

 til en sort dyndagtig Masse, danner som saadanne store uregelmajssige Pletter mellem 

 den øvrige Vegetation, da er Næbfrø (Rhynchospora alba) den karakteristiske Plante. Fra 

 denne Tilstand gaaer nu Høimose vegetationen over i det mellemste Stadium, Mosesivets 

 og Kjæruldens (Limnochloa cæspitosa og Eriophorum angustifolium), og derfra gaaer 

 den igjennem Erica tetralix (Moselyngen) som Forbindelsesled over til den fuldkomne 

 Lynghede, Erica (Calluna) vulgaris, med dens efter Fugtighedsgraden og andre ydre Be- 

 tingelser meer eller mindre troe Ledsager Porsen (Myrica gale). Mosebøllen (Vaccinium 

 uliginosum), Kræklingen (Empetrum nigrum), Meelbær (Arctostaphylos officinalis), 

 Multebærbusken (Rubus chamæmorus) og den krybende Piil (Salix n^pens). 



Et betydeligt Drag, bestaaende alene af Sphagnum og saa fugtigt, at man kun med 

 megen Forsigtighed og Fodraphed kunde komme over det eller forbi det, fandtes i den 

 sydlige Side af Mosen, omtrent V« M"' fra Biersted, men indenfor dette Drag b\o\ Mosen 

 igjen fastere indtil man naaede den Grøft, som skal skille Stamhuset« Eien<lom fra 

 Kongens, hvor Fugtigheden og den skjære Sphagnummasse atter tiltog stærkt. I den 

 v«'s(lig(> Halvpart af Mosen var unægteligen en større Eensartetlied i Planleb<»da»kningen, 

 idet et Ta?ppe i midterste Stadium gjennemvævet med sparsomt Lyng sirakte sig lige 

 fra Toftegaarden til »Birkebuskene«, saaledes kaldtes en lille Plet af en haardere Overflade, 

 som var bevoxet med 1 — 2 Alen høie dunede Birk, og ansaaes for at ligge Yi Miil ude 



