Japetus Steenstrup: Et hidtil utrykt Arbejde vedrørende Tørvemoser. 23 



Naar man fra Vestsidens Bakker kaster et Blik ud over denne uhyre Slette, kan 

 man neppe overskue den; den synes eensformig overalt og ligesom indhyllet i enTaage; 

 under Bakkerne seer man i en betydelig Deel af Længden løbe en lille Aae, som bortleder 

 saa meget af Vandet fra de Partier, den løber igjennem, at Mosen i nogle Favnes Af- 

 stand paa begge Sider af den er temmelig tør. Saasnart man, f. Ex. fra Lille Brøndum 

 Bakker, gaaer ud i Mosen og er kommen over den småle Strækning, hvorigjennem Aaen 

 løber, og som er hist og her besaaet med smaae Ellebuske, træffer man, faa Favne hin- 

 sides Aaen, paa et Belte af høie Tuer, der ligge i en svampet, deels optraadt og udrørt 

 Sphagnummasse, deels i en Masse der endnu nær Overfladen har nogen Sammenhæng 

 ved Hjælp af de enkelte endnu voxende Planter. Nærmest Landingen eller Landranden 

 ere disse Tuer højst, ofte 1^ — 2 Fod over Sphagnumsmassen; jo længere man kommer 

 ud, des bredere og lavere blive de, indtil de forsvinde aldeles mellem Sphagnumsmossets 

 Polstre. Paa Toppen af dem voxte især Mosesivet (Limnochloa caespitosa), Moselyngen 

 (Erica tetralix) og Kræklingen (Empetrum nigrum); paa de højere og tørrere voxte Rens- 

 dyrmosset (Cladonia rangiferina) og den alm. Lyng (Calluna vulgaris) og Kræklingen 

 maattedavige. Paa Randen afdem havde Multebærplanten*) sit eneste Voxested, medens 

 Tranebærbusken (Oxycoccus vulgaris) i alle Retninger løb imellem Tuerne over det 

 kobberrøde Sphagnum. Et Par Buske af Betula pubescens hævede sig op af Tuerne, 

 og deres Toppe vare de eneste Øjemærker, hvorefter vi kunne rette vor Tilbagemarsch; 

 Birkenes Stammer vare kun 1 V2 Tomme i Diameter og af et ungdommeligt Udseende 

 formedelst den Laadenhed som beklæder alle deres Organer. Hm man tilbagelagt Vi 

 af Mosens Bredde, hvilket her kun er omtr. 3 Fjerdingvej, ere allerede alle Tuerne for- 

 svundne, fordi de aabenbart kun ere opstaaede ved Qvægets Gang paa et Tæppe, der 

 er saa blødt, at det ved hvert Skridt nedtrædes 2 — 3 Qvarteer. Over hele det Indre 

 af Mosen gaaer et rødligt Skjær over et lysere, grønnere Grundfarve, hvilke Farveskyggi'r 

 hidrøre fra den overalt fremherskende Sphagnum, hvis ujevne Overflade snart i mindre 

 F'artier hæver sig, som smaa Puder, snart i større, ved sort hendød Masse eller klart 

 Vand adskilte. Strækninger, Holme. Alenhøie Kjæruld (Eriophorum alpinum) ere 

 de eneste Planter, som, yderst spredte, række synderligt op over Holmenes MosUi'ppo, 

 der i utvungne Former, ej ulig engelske Blomsterbede, ere prydede med den ziirlige 

 Andromedabusk (Andromeda poliifolia); i de sorte Gange mellem dis-ne Buske har N.i'b- 

 froet (Rliynchospora alba) sit ejendommelige Voxested, i Forening med det« Iroe Led- 

 sager, den spæde Carex limosa; til en Afvexling finde vi nu og da mellem dem begge 

 Art(?r af Soldug (Drosera longifolia og Drosera rotundifolia, især den første). Igjennem 



') Da jeg aldrig fandt Multebærbusken, Chamæmorus vulgaris, uden paa Tuerne (Idet mindste 

 ikkn i en Tilstand, at don bar elier havde baaret Frugier) saa den altsaa kan siges at v«re bunden 

 tii disse, saa falder let det Kpørgsmaal Ken i Tankerne, ere MultebaBrplanteme førat komne i 

 Vildmoserne efter at de storre Herregaarde i Nærheden af dem vare byggede og deret Kreaturer 

 ved daglige Vandringer i Mosen havde iiannol Tuerne? 



