Japetus Steewsthup : Et hidtil utrykt Arbejde vedrerende Tørvemoser. 31 



til en stor og god Tverkanal, som vilde være af Vigtighed, da saa mange Dopper ana- 

 stomosere, snart her, snart der, og da alle Skifter gaae igjennem alle Dopperne. En 

 Bæk, som i den østlige Halvpart af Mosen løber i Retning med Rimmene og siden fra 

 dem ud i Kattegattet, vilde, ifald den blev lidt opryddet og ved et Par almindelige gode 

 Grøfter sat i Forbindelse med nogle af de nærmeste Dopper, allerede gjøre større Tjeneste 

 end de mange smaa Render, hvorigjennem Enhver søger at bortlede ikke Mosens over- 

 flødige men overflydende Vandmasse. 



At Tørvgravenes Antal paa denne Maade er temmehgt stort, vil let indsees, selv 

 om man paa enkelte Steder træffer flere, som ligesom foroven smelte sammen. Imellem 

 hver 2de Tørvgrave maa afsættes en Mellembænk, der idetmindste udgjorde 34 af den 

 Masse, der var bortskaaret i Gravene, da disse vare meget smaae og Mellembænkene maatte 

 være temmelig tykke for ikke øieblikkeligen at indlade Vandet. Pa^ Mosens Bund bliver 

 i den bedre Deel siddende een eller 2 Tørv, og i den dybere og bedste Deel af Mosen idet- 

 mindste 3 Tørv, hvilke formedelst det indpiblende Vand ikke kunne skjæres, og som 

 i det mindste udgjøre Vs ^^^^^ V« ^^el af Massen, og en langt større Deel af den egenlige 

 Brændselværdi, fordi det er den bedre Masse. Betænkes nu at i Jerup- og Ellingandeel 

 idetmindste 2 — 3 Tørv, som bestaaende af frisk Mos saaatsige, bortkastes enten ved 

 Siden af Gravene for endmere at gjøre Overfladen ujævn og uskikket til Tørvspred- 

 ning, eller i selve Gravene, hvor de imidlertid ikke udjævnes, saa kan man sikkert ikke 

 indrømme at Beboerne have Nytte af mere end Halvparten af detTerrain de gjennemgrave 

 og om ikke Hælvten af den Halvpart, der blev tilbage, gjøres ubrugelig for dem i Fremtiden. 



I Raaberg Andeel af Mosen er Behandlingen for saa vidt værre, som Gravene 

 ikke lægges ved Siden af hinanden, men spredte over hele Mosen. 



Af Beboerne mærkede jeg tydeligen, at der i Egnen ikke var nogen Troc til at en 

 Mose nogensinde kunde opskjæres, og at det var een af Hovedgrundene, hvorfor man 

 omgikkes saa Hdt skaansomt med dem; men at selv Elling og Jerup snart vil føleligen 

 kunne overbevises derom, skjøndt de ansees for at være, og er det virkeligen, usanlvanlig 

 rigeligcn forsynede med Torvskjær, vil en kort Beregning, der vel her er paa sit Sted, 

 tilstrækkeligen vise. En Gaard paa 2 Tdr. Hartkorn, største Lodseiergaard i Jerup, har 

 en Lod i Mosen, som efter Udskiftningskortet af Hr. Justitsraad Juul er 2400 Alnc 

 lang og 200AIne bred, i Kvadratmaal altsaa 480,000 Kvadrat-Alne; derfra maae vi for- 

 medelst Rimmene regne idetmindste V4. og altsaa antage vi Overfladen af Tørvtnassen 

 i denne Lod at være 360,000 Kvadrat-Alne; i een Doppe allene udgjorde Overfladen af 

 Tørvpytterne eller de smaa Grave (efter en Beregning jeg gjorde paa selve Stedet) 7,920 

 Kvadrat-Alne (180 Alne i Længden og 44 i Bredden) »g i de andre Dopper iilsanmien 

 var der saavel efter mit Skjøn som efter Eiernns Angivelse gravet omtn»nt ligettaa meget; 

 ialt omtrent 1^,000 Kvadrat-Alne, eller over Vm «' den oprindelig«« Overflade. Men alt 

 dette er bortgravet siden Udskiftningen 1821, altsaa i 16 Aar, og derfor maatte man 



