32 Mindeskrift for J. Steenstrup. III. 



vente at Mosen endnu maatte holde ud i 22 x 16 Aar eller omtrent i 350 Aar, i hvilket 

 Tilfælde der vilde være overmaade gode Udsigter. Herved er nu at gjøre disse vigtige 

 Bemærkninger, at der, hvor tarveligen man end omgaaes med en Mose, dog gaaer meget 

 bort, som man ikke kan komme til at benytte, hvilket endnu i en høiere Grad maa blive 

 Tilfældet med denne Mose, der allerede er saa forgravet iforvejen, saa vi sikkert anslaae 

 det dobbelt for lavt, naar vi for Fremtiden vilde antage at en ^^ eller ^/g blev allene ube- 

 nyttet eller ubenytteligt, hvorved Mosen endnu vilde strække til i 300 Aar; fremdeles 

 at den her til Exempel valgte Lod netop er den største Lodseiers og hører til en Gaard. 

 paa 2 Tdr. Hartkorn, altsaa en dobbelt saa stor som Lodderne til de andre Gaarde paa 

 1 Tde. Hartkorn, hvilke Lodder altsaa ere dobbelt saa stærkt medtagne, da en Bonde- 

 families Forbrug paa en større eller mindre Gaard omtrent blive den samme, saalænge 

 Talen er om Brændsel i selve Huset, og sælges der fra begge Steder Ildebrændsel, viser 

 Exemplet at det oftest er det mindre Sted, der sælger meest. Denne eneste tilbageblevne 

 større Gaard fik 1836 Tilladelse til at udparcelleres i 2 lige Dele; Tørvelodden bliver altsaa 

 ogsaa fra nu af paa lige Maade benyttet af begge Familier, hvorimellem den deles, d: den 

 bliver sat fuldkommen i Lighed med de andre Lodders, og varer nu naturligen kun den 

 halve Tid, eller 150 Aar, forudsat at en Bondefamilies Beqvemmeligheder, hvortil Ilde- 

 brændsel er nødvendig, i dette Tidsrum ikke synderligen tiltage; at Frederikshavns aar- 

 lige Opkomst ikke skulde medføre langt større Forbrug af Tørv, end for Øieblikket, 

 og forudsat at Folkemassen og Udskiftningen i de paagældende Byer i den lange Tid 

 skulde staae stille — ikke at tale om at der ikke, saaledes som nu ofte skeer, maatte af- 

 hændes smaae Parceller paa 10, 20, 60 Rdl. til Udenbyes, som lade det bortskjære til 

 Sælgetørv, lutter Forudsætninger, som man af høiere Grunde maatte ønske at fmde Sted. — 

 Forresten er denne interessante Mose ikke det eneste Sted, hvor jeg fandt Rimme 

 og Dopper; thi sønden for Liimfjorden mellem Mou og de saakaldte Dokkedalsbjerge, 

 ligeledes langs med Kattegattet, traf jeg mangfoldige Rimme liggende ved Siden af 

 hinanden og bevoxede med en overordenlig stærk Hedevegetation; Mellemrummene 

 mellem dem vare ogsaa fyldte med Tørvmasse, men der var ikke begyndt at grave der 

 endnu; de vare ogsaa, skjødnt temmelig fugtige, bevoxede med Lyng, men især med Pors 

 og andre smaae Buske, saa der med Tiden vil danne sig et godt Lag af »Pindetørv«. Ogsaa 

 her var det tydeligt at Rimmene vare de paa hinanden følgende Havstokke, som Katte- 

 gattet efterhaanden opkaster og trækker sig tilbage fra. Jeg har al Grund til at formode, 

 at det samme Phenomen kan iagttages i det lave Land N. for Liimfjorden f. Ex. ved 

 Sæby, men det var mig ikke muligt at lægge min Reise derhen. 



Lennestedmose. 



Med denne Mose gaae vi over til de egentlige Skovmoser, saadanne som aabenbart 

 skylde en meget stor Deel af deres Masse til en tæt Trævegetation som for det meste 

 baade har voxet i og omkring den Fordybning, hvori Tørven har dannet sig. 



