Japetus Steenstrup : Et hidtil utrykt Arbejde vedrørende Tørvemoser. 37 



Nørlunds Sortemose 



fortjener her fornemligen at mærkes formedelst dens Dybde; det er denne Mose, som 

 i de sidste Aaringer forsyner det paa Nørlund oprettede Glasværk med Brændsel, istedet 

 for at man for allene dertil har taget Brænde af Skoven; Værkets aarlige Forbrug af Torv 

 er 2400 Cubikfavn; iaar var imidlertid kun ^4 af »Aargangen* skaaret formedelst Mangel 

 paa Arbejdere, hvilke under Tørvskjæringen fik 24 ^ til 21' om Dagen. Massen var 

 en særdeles god Sphagnumtørv, der ogsaa blev bortskaaret meget regelmæssigen. Be- 

 styreren af Glasværket Hr, Ginnerup havde fundet en Flintpiilspids i Torven, paa et 

 Punkt som jeg maalte og fandt nøjagtigen at være 3 Alne under Overfladen i den 

 allerbedste Masse, der endnu vedblev at fortsætte sig nedad i en Dybde af 7 — 8 AIih ; 

 derunder (ifølge Hr. G.s Boring og Beretning) og da er det den "dybeste Mose jeg har seel. 



Smaamoser i Sydthy. 



Til Skovmoserne høre endnu de temmelig dybe Moser, som findes i den sydlige 

 Deel af Thisted Amt, og som levere den gode Tørv, hvormed Thisted, Egnens Købstad, 

 fortriinsvis forsynes; de ere sjelden ret store, begrændsede paa de fleste Steder af Bakker 

 eller høie Skrænter; naar de li^er paa jevnere Hedestrækninger, ere de oftest ovale, men 

 lig^r de i bakkede Egne snoe de sig gjerne ind imellem Bakkerne, eller omkring dem. 

 Underlaget fandt jeg stedse at være Hedegrus. Træer saa jeg i de fleste; f. Ex. i Sjørring 

 Bundkjær ikke faae Egetræer; ligesaa fandt jeg den samme Træart i smaae Moser ved 

 Hæstrup, og der stod de ialmindehghed paa Roden. 



Borremose. 



Denne Mose som i Skikkelse er næsten retvinklet, ligger paa Thyholm; den er om- 

 givet af meget høie, temmelig bratte lyngklædte Bakker, og gjonnomstrommes af en 

 Aae, som løber omtrent midt i den. Tørvmassen er omtrent 3 Alne dyb, sort, men stærk 

 overfløiet, naar den er tør, med en hvid Masse, som endogsaa er krystallinsk, og i en ikke 

 ringe Skorpe bedækker Vægene af Torvgravene, hvor den imidlertid oftest er ovenlraget 

 med tynd brunlig Hinde. I største Ma-iigde udblomstnT dette Stof (Gips) paa don op- 

 advendte Side af de spredte Tørv og paa den østlig«^ og sydlige Side af Torvskrueme, 

 hvorpaa disse ere ganske hvide. I Tørvmasscn var El og Birk meget hyppige, og Egen 

 var ikke sjelden; i Ellebarken sad ofte Gipsen udkrystaliseret i meget smukke naale- 

 dannede Krystaller. 



I den vestlige Side af den sydlige Deel af Mosen gik Tørven og Sandet, »om laae oven 

 over, bølgende ind i hinanden, hvilket Phenomen kun kan være frembragt ve<l Ncd- 

 skyUing fro den dominerende Bakke, som laae lige over den og ved Siden af den[seFig.]. 



