40 Mindeskrift for J. Steenstrup. III. 



vare mest bidragende, bemærkede jeg at paa de mindre lave Steder først forekom en 

 Conferva og senere mellem denne enkelte Chara; hvor Vandet derimod stod lavere, var 

 der en Myriophyllum, Senere fulgtes de begge af Hydrocharis morsus ranae og Lemma 

 trisulca, ja enkelte Steder af en Pot. natans. 



Mellemstadiet i Vegetationen indtog Equisetum fluviatile og en Sphagnum. 



Slutningen (o: saavidt som Tilvæxten var kommen i denne Mose) dannede Comarum 

 palustre, Eriophorum angustifolium og E. vaginatum. 



Mosedrag ved Skjernaa. 



Overalt langs med den store Gudenaa og dens Biaaer Nørre- eller Skjernaae findes 

 en bredere eller smallere Strækning af Tørvmose, hvilket i den lavere Deel af Draget, 

 hvori det ligger, nemlig nær Randers By og dens Omgivelser, kun benyttes til Eierens 

 Forbrug, medens den høiere oppe leverer en betydelig Mængde Tørv tilsalg, idet de paa 

 Kaage nedbringes ad Aaen til Randers. I den hele Strækning, jeg bereiste, nemlig fra 

 Randers til V. Velling og derfra til Aalum og Løvskalle, blev der gravet meget uregel- 

 mæssigen, og saavidt jeg kunne indhente Oplysninger længere oppe fra, var det samme 

 ogsaa Tilfældet der; der gravedes nemlig i meget smaa Pytter, og selv ,naar disse vare 

 større, kun til en meget ubetydelig Dybde, saa at neppe den øvre løsere og mindre gode 

 Mose blev gjennemskaaret og benyttet, medens den bedre Deel blev tilbage. Faa Steder 

 kjendte man noget til Tørvmosens Mægtighed, men overalt var 10 Tørv den største, 

 og 7 Tørv den almindelige Dybde, hvortil man gik. Den øverste og næststørste Tørv, 

 som endnu dannede Engskorpe, bleve lagte tilside, for at nedlægges i Graven, naar Ar- 

 beiderne forlod den, saaledes at de vegeterende Planter vendte opad og dannede et Græs- 

 tæppe. Dette skete i den Tanke derved at befordre Eftervæxten. Thi baade her og 

 i Omegnen var det en almindelig Mening, at Tørvmassen dannede sig meget let, og at 

 en 10 til 20 Aar var tilstrækkelige for at lade en ny Tørvemasse opvoxe og graves paa 

 Steder, hvor man før havde gravet. Denne Mening delte selv Mænd, som var noget 

 naturkyndige, og de mente, at have Erfaringen for sig. Hvad der var det Værste ved 

 denne Mening, var, at Erfaringen skulde have stadfæstet, at den ved anden Gravning 

 paa samme Sted forskaffede Tørv skulle være meget bedre end den ved den første. Med 

 Hensyn til en temmelig fast Engskorpes Dannelse i den Tid kan det have sin Rigtighed, 

 især naar den hele Skorpe med Væxtbeklædning lægges uforstyrret ned i Graven, thi 

 dette synes de sjelden at forglemme. Ved Undersøgelse paa flere Steder i forskjellige 

 Moser, f. Ex. i den saakaldte Tyremose ved Terp og i Bymosen sammesteds, i en Mose 

 ved Vasehuset nær Udkanten af Fussengeskov og flere Steder, overbeviste jeg mig 

 om, at med denne Mening vare store Vildfarelser forbundne. Vel saae jeg undertiden 

 f. Ex. ved Terp Bymose, der var af en god og dyb Natur, at der i de dybere Grave var en 

 virkelig Opfyldning af (levende gyngende eller svømmende) Sphagnum og Potamo- 



