16 Mindeskrift for J. Steenstrup. IV. 



Zirkel og andre, saa var det dog ham, som først lagde Grundvolden for den kemiske 

 Undersøgelse af de islandske Solfatara'er og de islandske Bjærgarter, hvorved han 

 benyttede Materiale som var indsamlet af Steenstrup og Hallgrimsson^). 



Af stor Betydning i geologisk Henseende var Steenstrups Fund af nye Findesteder 

 for Planteforsteninger fra den tertiære Tid. Den islandske Naturforsker Eggert 

 Olafsson var den første, der opdagede Bladaftryk af Forverdensplanter ved Brjåms- 

 læk ved Breidifjordur i Aaret 1753 ; han var allerede dengang af den Anskuelse, at de 

 maatte stamme fra en Skov der havde voxet paa Stedet, medens forskellige senere 

 Naturforskere paastod, at den islandske Surtarbrand med tilhørende Plantelevninger 

 maatte stamme fra Drivtømmer (K. v. Nidda, E. Robert); nogle andre vare dog af 

 den samme Mening som E. Olafsson f. Ex. Uno von Troil (1772) og E. Henderson 

 (1816). Steenstrup var den første som gjorde større Indsamlinger af Planteforsteninger 

 og fandt tre andre Findesteder end den gammelkendte ved Brjåmslækur, et i Nær- 

 heden af Hredavatn, et andet ved Langivatnsdalur og det tredje ved Hiisavik i Stein- 

 grimsfjord ; de to først nævnte Lokaliteter ere ikke med Sikkerhed genfundne, da 

 Steenstrup ikke har efterladt nogen Beskrivelse af dem, derimod ere senere flere nye 

 Lokaliteter fundne. Steenstrup begyndte først selv at beskrive og bearbejde sine 

 Samlinger af Planteforsteninger, lod flere af dem tegne (paa 6 Foliotavler), bestemte 

 Slægter og Arter og gav dem Navne, som senere tildels ere blevne benyttede af O. Heer 

 og G. Winkler (f. Ex. Pinus Thiilensis, Picea Ingolfiana, Abies Flokiana). Steenstrup 

 bemærkede ogsaa strax, at Islands tertiære Flora havde et mere amerikansk end evro- 

 pæisk Præg og er selvfølgelig meget forbauset over, hvorfor den amerikanske Flora 

 senere er helt forsvunden og har givet Plads for den evropæiske. Dengang kendte 

 man intet til tertiær Landbro, Istid og andre Faktorer, som i Tidens Løb have haft 

 Indflydelse paa Planternes Udbredelse. Steenstrup fik dog ikke Tid til at beskæftige 

 sig noget videre med sine Planteforsteninger, men de blev senere bestemte og bear- 

 bejdede af den bekendte Plantepalæontolog Oswald Heer i Ziirich^). Steenstrup 

 besøgte paa Nordvestlandet mange Findesteder for Brunkul og Surtarbrand og gør 

 nogle almindelige Bemærkninger derom i sine Beretninger til Rentekammeret, men 

 føjer intet væsentlig Nyt til. Fossile Træstammer fandt han ogsaa nogle Steder og 

 derimellem en, som havde en Diameter af 1^ Alen og en Længde af 16^ Alen. 



^) G.Forchhammer: Undersøgelser over islandske og færøiske Mineraller, ledsagede af nogle 

 almindelige Betragtninger over disse Øers chemisk-geognostiske Forhold (Oversigt over Vid. Selsk. 

 Forh. 1842. Kbh. 1843. S. 43—55). Paa Tydsk i Erdmanns Journal fur praktische Chemie XXX, 

 1843, S. 385 — 400. G. Forchhammer : Over nogle nye Mineraller fra Island og den Maade paa hvilken 

 de have dannet sig ved de paa denne stedse hærskende volcanske Kræfter. Udtog. (Skand. Naturf. 

 3je Møde. Stockholm 1842. S. 501 — 604). Se endvidere Erdmanns Journal fur praktische Chemie 

 Bd. 46, S. 93—94. 



*) O. Heer: Flora tertiaria Helvetiæ III, 1859 og Flora fossilis arctica I. 1868. 4to. 



