A. G. Nathorst: Minnen från samarbete med Japbtus Stbbnstrup. 9 



jag, att bladen af Salix reticulata voro synnerligen val bevarade. Hvad jag vidare 

 också minnes år att jag ej fick sofva mycket på natten, på grund af de otaliga kryp, 

 som befolkade bådden i krogen. 



Når Steenstrup foljande dag återkom, blef han naturligtvis mycket glad ofver 

 de gjorda fynden, och om jag ej raissminner mig, fortsatte vi arbetena så ISnge dagen 

 råckte, hvarefter vi återvånde till Kopenhamn. Steenstrup Ifit redan under fol- 

 jande dagar utfora teckningar af de funna bladen. Jag har for mig, att vi sedan gjorde 

 flera exkursioner både hit och till andra stållcn, men erinrar mig ej nu några vidare 

 detaljer. En gang då jag var ensam — mojligen var det redan under den forstå ex- 

 kursionen — motte jag på en skogsvag en ensam ryttare, och då jag sedermera såg 

 en tafla af Kristian IX, trodde jag mig med såkerhet kunna påstå, att det var honom 

 jag motte; antagligen blef han val i så fall forvånad ofver att jag icke hålsade, ty han 

 kunde ju ej veta, att han hade en fråmling framfor sig. Jag har också en forestållning 

 om, att den mosse, som vi forst besokte, var belågen i nårheten af ett af de kung- 

 liga slotten. 



Vid ett tillfålle visade mig Steenstrup i en mosse Ifimningarna af en bftfver- 

 hydda eller fordåmning med hopflåtadc grenar, och for den unge vetgirige studenten 

 blefvo dessa dagar tillsammans med den skarpsynte genialiska forskaren oforgåtliga. 

 Huru lange jag stannade i Kopenhamn, kan jag icke saga; minnes jag rått hade jag 

 då tillfålle att fortsåtta umgånget med professor Johnstrup, som just återkommit 

 från sin resa till Island, på hvilken han åtfoljts af min gode vån Bernhard Lundgren. 



Hvad jag dftremot med såkerhet minnes år att jag under denna motelse i K6- 

 penhamn for forstå gangen sammantråffade med E. Warmino. Han kom upp till 

 Steenstrup en dag, då jag var sysselsatt med proparering af samlingarna, och han 

 hade med sig några teckningar af blad eller bladaftryk, funna i ett torf- eller gyttje- 

 artadt lager, som bildade en bådd i en måktig leraflagring i nårheten af Lyngby. 

 Bladen hårrordc dock ej af arktiska arter, det var bl. a. fråga om blad af åtskilliga viden 

 (Salicesy). Med en annan, då ung forskare gjorde jag troligen åfven under samma 

 Kopenhamnsbesok bekantskap, nåmligen med den sedermera så ber6mde bakterio- 

 logen Emil Ciir. Hansen, som ett par år senare bcskref ett fynd af bokblad från 

 torfmossen vid Femsolyng*). 



Kort tid efter återkomsten från Kopenhamn ådrog jag mig under en jakt på 

 Loddesborg i Skåne den svåra forkylning, som for aiitid skulle forstora min hdrscl, 

 och ej langt efteråt flyttade jag till Upsala, dår jag gonast borjade bedrifva ett mycket 



») Se E. Warmino, Den danske Planleverdons HUlorie efter Istiden. Kjøbenhayn 1904. En- 

 ligt noten sid. 4 utgjordes vftxllainningerna dels af vattunvaxter, dels af blad af pil (cfr. Salix eirmrea) 

 och bjdrk {Betula odorata och intertnedia). 



') Emil Cbr. Harsbn. En foreløbig Beretning om MoMundarMgtiMr I Efteraommeren 1878. 

 Vidensk. Meddel, fra den Naturhist. Foren. KJøbenhavn 1878. 



2 



