ETT arliundrade har ftirflutit sedan den store danske naturforskare, hvilkens arbeten 

 hår tecknas, foddes, sju årtionden sedan hans beromda hufvudarbete inom torf- 

 mossforskningens område blef tillgångligt for vetenskapen. Den gren af menskUgt. 

 vetande, som han med detta sitt arbete gaf en så kraftig stot framåt, har vuxit ut 

 till ett mångsidigt, skiida vetenskaper forenande forskningsffilt, många ftro dår idag 

 arbetarna och hvarje år som går, våxer den litteratur, som behandlar de frågor, ofver 

 hvilka en gang en »Geognostisk-geoiogisk Undersogelse af Skovmoserne Vidnesdam- og 

 Lilleraose« tande ett nytt, inom vetandets vårld vidt skimrande Ijus. 



I bilden af Japetus Steenstrup som naturforskare bor dårfor ej saknas en teck- 

 ning af honom som torfmossforskare. Åt Danmarks torf mossar vigde han en våsentlig 

 del af sin ungdoms framgångsrikaste arbete och langt in på ålderdomen dromde han 

 om den stora monografi ofver sitt lands torfmossar, till hvilken planen en gang ut- 

 formaden medan hans lif stod i hogsommarens tecken. 



Steenstrups kanske storsta fortjftnst som torfmossforskare var, att han med sin 

 mångfamnande intelligens och sitt bredt lagda vetande såg torfmossama som ett af de 

 fomåmsta med len for en allsidig utredning af sitt fosterlands forhistoria. Torflagren 

 hade for honom intresse vftsentligen for så vidt de beråttade om hur naturforhållandena 

 i fildre tider voro gestaltade; de våxt- och djuriåmningar, som voro inhåddade och 

 bevarade i torfvens morka massor, voro på samma sått fragment af en gangen tids 

 historia och till sist tjånade de redskap, verktyg och vapen från forsvunna kultun>r, 

 som mångenstådes grftfdes fram ur torfgrafvarna, åfvenledes blott som lånkar i samnia 

 historiska urkundskedja. Att torfven tjånade som brånslo hade for SteiMistrup i niot- 

 sats till alla hans foregångare ett forsvinnande litet intresse. 



Det vore dftrfor det rfitta att hår soka gifva en allsidig terkning af Ste«»nstrup« 

 insats å samtliga de omraden, till hvilkas beiysande han i 8iorn> elier mindn^ grad 

 åfven ur torfmossama håmtade material. Detta iifvergår oinollertid min foriuågn; 

 dessa sider af hans verksamhet belysas fifven af andra af hans minnestecknare i dotta 

 arbete. Jag låmnar dårfor helt såvål den djurpaleontologiska som den arkeologiska sidaii 

 af Steenstrups torfmossestudier och drojer uteslutande vid hans bidrag till kånnedomen 



