Gunnar Andersson: Japetus Steenstrup och torfmossforskningen. 5 



var den s. k. martorfven, hvilken ågde stort praktiskt varde for vissa trakter hår 

 uppe. Om dess tillkomstsått hade uttalats rått underhga meningar och det var uppen* 

 barhgen en utredning dåraf, som sårskildt lockade Steenstrup och foranledde honom 

 att pubhcera den Hlla intressevåckande afhandlingen, hvilken trycktes 1839 i „Krøyers 

 Tidsskrift". Hunivida „det Kongelige Rentekammer" haft någon storre nytta af denna 

 skrift synes kunna ifrågasåttas, ty den visar, liksom Steenstrups ofriga hithurande 

 skrifter rått ringa intresse for praktiskt-ekonomiska iakttagelser. Dåremot kommer 



Fig. 1. Martorllager i strandbranten nielian Studeli Rende och Kannesteder (D. O. U., I R., no. 8, 1899). 



SteenstrupK »tarka sidor som forskare vål till synes i densamma. Efter sina iakt- 

 tagelser på ort och stalle ansåg han sig kunna bemota de „Anskuelser om Forslym'l- 

 sesperiodeme", som justierådet och landtmfiteriinspekiiiren N. Juel framstttllt med ut- 

 gångspunkt i sina studier i dessa trakter. Klararc, enklare och mera systematiskt kan 

 svårligen en dock forvisso ftfven denna tid ej alltfor invecklad fråga utredas fln Steen- 

 strup hår gor. Han borjar med en god redogdrelse for byggnad och bildningssått hos 

 ett par af Vendsyssels normala mossar, visar sedan, att martorfven endast blifvii 



