6 Mindeskrift for J. Steenstrup. VI. 



samman pråssad af ofverlagrade dyner och erhållit sin fasta konsistens på grund af 

 vattenforlust och hoppråssning. Vidare låmnar han en fullståndigt bindande bevis- 

 foring for att de „stenslåtter", som af Juel tolkats som bevis for „en betydehg Vand- 

 flod" icke kunna ha med en sådan att gora utan åro resultat af vinderosion. 



Steenstrup framstår hår såsom den sållsynt goda och skarpa iakttagare han sår- 

 skildt i yngre dagar obestridligen var, och som en man, hvilken icke blott forstod 

 konsten att se utan åfven att på råtta såttet stålla sina frågor på naturen. Språket 

 år klart, konsist och framstållningen ej långre an just år nodigt. På ett par enstaka 

 stållen spårar man dock den lust till ett visst vål utforligt resonerande om både san- 

 nohka och kanske ånnu mera om osannolika mojligheter, som på aldre dagar i afse- 

 vård grad paralyserade hans vetenskapliga tankekraft. Ett exempel år det sid. 502 — 503 

 forda resonemanget, huruvida några i sanden under martorfven funna, vid hemresan 

 forstorda epidermisfragment hårstammade från asp eller från stora tångarter. Dis- 

 kussionen for, såvidt jag kan se, icke frågan framåt, men visar huru fråmmande 

 Steenstrup stod for praktiskt-metodologiska sporsmål. Han insamlade visserligen de 

 sproda fossilen, men tånkte aldrig på att konservera dem i någon i trakten låttill- 

 gånglig våtska såsom saltvatten eller brånvin, utan klagar ofver att den mikroskopiska 

 undersokning, som ensam kunde losa frågan, ej blef utford, alldenstund fossilen torkat 

 sonder. 



Martorfundersokningen kan emellertid, dessa små anmårkningar till trots, anses 

 fullståndigt klassisk. Något båttre bevis hårfor kan knappast gifvas, ån att A. Jes- 

 sen, då han 61 år senare trycker den vidlyftiga beskrifningen till de geologiska kart- 

 blad, som omfatta Vendsyssel och som åro foljden af ett flertal forskares mångåriga 

 undersokningar, når det galler martorfven sager: „dets Sammensætning er allerede 

 af Japetus Steenstrup blevet udførlig undersøgt og beskrevet, det følgende er væsentlig 

 et Uddrag af hans Arbejde". 



Steenstrups hufvudarbete inom torfmossforskningen och ovedersågligen ett af hans 

 allra fråmsta arbeten år emellertid monografien ofver de bagge seelåndska skogsmos- 

 sarna Vidnesdam och Lillemose samt de till denna beskrifning knutna studierna ofver 

 Danmarks mossar ofverhudvudtaget. Steenstrups intresse for torfmossarna synes vara 

 att hårleda ur tvånne omståndigheter ; å ena sidan en utpråglad fallenhet redan 

 från de forstå ungdomsåren for exakt naturiakttagelse, å andra hemtraktens rikedom 

 på torfmossar, ur hvilka betydande torfmångder årligen utvunnos, hvarigenom en in- 

 blick låmnades i torfmossarnes inre byggnad. Det kan med såkerhet sagas, att han 

 redan 1833, således som tjugoårig, mdjligen ånnu tidigare, hade borjat mera syste- 

 matiska undersokningar ofver mossarna kring sitt hem i Thy. Såkert år också att 

 han som img student fortsatte iakttagelserna på Seeland. En kraftig eggelse att ytter- 

 ligare genomarbeta och slutfora dem tillkom emellertid dåruti, att det K. Videnska- 



