8 Mindeskrift for J. Steenstrup. VI. 



,, Beskrivelse af Vidnesdammosen". Forst redogores for mossbåcknets 

 topografi, dårefter beskrifvas de olika lagren for sin tid synnerligen omsorgsfullt och 

 val, skilnad gores melian de perifera och de centrala partiernas lagerfoljd. Ofvanpå 

 det „grusleer", på hvilket niossen hvilar, kommer „en blaalig leeragtig Masse". 

 Hade Steenstrup haft en båttre och såkrare botanisk utbildning, skulle hans skarpa 

 oga såkert hår redan nu funnit de arktiska våxtlåmningar, som det blef A. G. Nat- 

 horst forunnadt att i motsvarande lager årtionden senare visa honom. Nu såg han 

 blott ,, enkelte Blade af en Græsart" (med all sannolikhet Potomogeton). „Frugterne 

 af en Kjænelde {Chara) og paa eet Punkt mange Blade af en Tusindblad {Myrio- 

 phyllum)"'. På leran foljde „Ferskvandskalk" med molluskskal och ett inlagradt lager 

 af brunmosstorf. Ofvanpå detta fann han i kanten ett lager, som bildades våsent- 

 ligen af låmningar af tall {Pinus silvestris). For dessa redogores mycket ingående 

 och resultatet blir: ,,at det er en kun i enkelte Henseender lidt afvigende Form af 

 den almindelige Fyr". Detta år et fullkomligt riktigt an i dag lika giltigt resultat, 

 ty den form, med hvilken Steenstrup hade att jåmfora sitt fossila material, nåmligen 

 den i Danmark inplanterade sydbaltiska formen af tallen, ofverensståmmer hvarken 

 med den nordiska formen eller den ståndortsmodifikation, som utvecklas på de nor- 

 diska mossarna, och hvilka bagge former en gang lefvat kring och på mossen. Tal- 

 lens låmningar fanns åfven ute i mossen i det hvitmosslager, som dår antråffades och 

 hvilket upp åt ofvergår i en brunmosstorf. I dennas ofre del och i ett sårskildt lager of- 

 vanpå kantzonens tallager fann han massor af eklåmningar, hvaribland talrika stam- 

 mar, hvilka faststållas vara fallna från alla sidor in mot mossen. I en tid, då ånnu 

 legenden om en stor „flod", den må nu kallas syndaflod eller diluvialflod, hade tal- 

 rika anhångare åfven bland vetenskapsmånnen, var det ett synnerligen viktigt fak- 

 tum att få klarlagdt, att ekarna icke kunde vara fållda af en dylik stor flod. Ofverst 

 i den ganska multnade torfven visade det sig att ,,saaledes gaaer da umerkeligt Ege- 

 træernes Lovlag over i det overliggende Torvlag, hvilket jeg formedelst de mange 

 deri liggende Elletræer har kaldt Elletræernes Lag". 



Redan med denna profil var i sjålfva verket Steenstrups egenthga stora insats i 

 torvmosstudiet gjord, med den var skogens historia i nordvåstra Europa eller, hvilket 

 år det samma, de stora hufvuddragen i dessa trakters våxtvårlds utvecklingshistoria 

 fastslagen for alla tider! 



,, Beskrivelse af Lillemosen" kallas andra hufvuddelen. Den år gjord 

 efter samma plan, på samma noggranna och klara sått. Fynden hår åro i allt vå- 

 sentligt desamma som i foregående, men komplettera och utvidga de vunna resul- 

 taten framforallt dåruti, att hår klart kan urskiljas en ,,Bævreaspens region" under 

 furulagret; åfven i denna mosse undgingo dock de små morka f ragmenten af den 

 arktiska floran hans spanande oga. Han gor också vid beskrifning af Lillemoses pro- 



