Gunnar Andbhsson: Japetas Steenstrup och torfmossforskningen. 11 



vegetationer havde, og de særegne Fordringer, hver især gjorde til de ydre Betin- 

 gelser, hvorunder de frodigst vilde forekomme". 



I de korta satserna ofvan ligger ett koncentrat af hvad Steenstrup tillforde hår 

 ifrågavarande omraden af vetenskapen. Det var en varkligt ny och stor vetenskaphg 

 upptåckt, att Danmarks skogar, hvilka fore menniskans indvandring så godt som 

 helt tackte landet, haft denna historia. Det galler naturligtvis om Steenstrups 

 Stora upptåckt detsamma som exempelvis om den mångdubbelt storre, viktigsire 

 och foljdrikare, som Darwins utvecklingslåra tillforde forskningen, att tankar 

 och uttalanden gående i samma riktning funnos hos foregångarne, men Steenstrups 

 Stora fortjånst liksom Darwins år att han samlat och sammanstållt ett så betydande 

 nytt iakttagelsematerial och framstållt detta på ett så ofverskådligt och intressant 

 sfitt — en ingalunda oviktig sak — att fackmånnen blefvo ofvertygade om deras åsikters 

 riktighet, hvadan dessa blefvo underlag for nya arbeten och forskningar, som utvid- 

 gade, kompletterade men åfven der så behofdes inskrånkte de nya teoriernas råckvidd. 

 Steenstrup blef genom den uppdelning af perioden efter istiden, som hans skogstråds- 

 foljd mojliggjorde, en banbrytare af forstå rang for forskningen ofver den senare 

 kvartårtidens geologi, han blef genom samma iakttagelser ofver en naturens våxt- 

 foljd en uppslagsgifvare inom våxtgeografien, hvilkens betydelse vi ånnu langt ifrån 

 tillfullo kunna ofverskåda. 



Det år nog i allmånhet så, att unga forskare — Steenstrup var vid tidtii for 

 hår ifrågavarande arbetes tryckning nårmare 30 år — hållre kritisera sina foregån- 

 gares små fel och underlåtenhetssynder ån gifva erkånnande åt de ideer och lårdomar 

 de af dem erhållit. Steenstrup utgor hårutinnan knappast något undantag. Hans 

 fråmste foregångare J. H. C. Dau, hvars skrifter helt ilyktigt citcras, har mången- 

 stådes framlagt iakttagelser och gjort uttalanden, som med fog kunde anforts bred- 

 vid Steenstrups egna. Ett enda sådant uttalande af Dau skall jag hår citcra såvål 

 dårfcir, att det visar att Dau varit inne på en liknande tankegang, som ligger till 

 grund for Steenstrups viktiga upptåckt af de hvarandra foljande skogsgenerationoma, 

 som och dårfor, att det jåmfordt med ofvan gifna citat visar, huru helt annorlunda 

 klart och medvetet Steenstrup såg på dessa ting ån foregångaren, for hvilken lager- 

 foljden i mossarna uppenbarligen var rått kaotisk. 



„Eine interessante physio-historische (Natur-geschichlliche) Thatsache liefem dieøe 

 Nadelholzstubben und die in den Holzmooren in so erstaunender Monge vorkonunende 

 Birken-Hinde, dass in manchen Gegenden (und wahrscheinlich in manrhon ganzen Lfin- 

 dern) die VVald -Vegetation noch seit der historischen Zeit gtlnzlirh gowechselt hat 

 und ein neues Baumgeschlecht an die Stelle des frOher horrschonden, so su sagen, 

 eingewandert ist, wie in der Vorwelt ein Volk in die Wohnsitze dos* undem einrtlcktc. 



